Справа № 127/15554/20
Провадження № 22-ц/801/200/2021
Категорія: 68
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Медвецький С. К.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року	Справа № 127/15554/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Медвецького С. К.,

суддів: Оніщука В. В., Копаничук С. Г.,

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба в справах дітей Вінницької обласної державної адміністрації,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 127/15554/20 за апеляційною скаргою адвоката Кривенка Еріка Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2020 року, постановлену в складі судді Бойко В. М., у залі суду,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог

 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба в справах дітей Вінницької обласної державної адміністрації, про стягнення аліментів на утримання дітей та встановлення порядку участі у вихованні дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з      ОСОБА_2  з 29 квітня 2011 року по 15 червня 2020 року.

Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час їх діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дітей, не надає будь-якої матеріальної допомоги. 

Посилаючись на зазначені обставини,    ОСОБА_1 просила суд стягнути з      ОСОБА_2  на її користь аліменти на утримання дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з для пред`явлення позову і до повноліття дитини, а також стягнути з      ОСОБА_2  на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з для пред`явлення позову і до повноліття дитини, а також просила встановити порядок участі у вихованні дітей.

05 жовтня 2020 року ОСОБА_6 подав до суду першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення цивільної справи № 127/17427/20 за позовом      ОСОБА_2  до      ОСОБА_1  про визначення місця проживання дітей.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби в справах дітей Вінницької обласної державної адміністрації, про стягнення аліментів на утримання дітей та встановлення порядку участі у вихованні дітей зупинене до набрання законної сили рішення (ухвали) суду по цивільній справі № 127/17427/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із наявності підстав, передбачених пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України для зупинення провадження у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

 
Не погодившись із цією ухвалою суду, адвокат Кривенко Ерік Юрійович в інтересах      ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 11 грудня 2020 року для розгляду указаної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 грудня 2020 року витребувано з Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом      ОСОБА_1  до      ОСОБА_2  за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби в справах дітей Вінницької обласної державної адміністрації, про стягнення аліментів на утримання дітей та встановлення порядку участі у вихованні дітей, для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 24 грудня 2020 року апеляційну скаргу адвоката Кривенка Е. Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою та надано іншим учасника справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2021 року справу призначено до розгляду на 11 лютого 2021 року в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

 
В обґрунтування апеляційної скарги позивачка зазначає, що зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув увагу на положення статті 252 ЦПК України, якою встановлено пряму заборону на зупинення провадження у справі про стягнення аліментів на підставі наявності спору про визначення місця проживання дитини. Тобто спір про визначення місця проживання дитини не може бути підставою для зупинення провадження у справі.

Також указала, що предметом розгляду у даній справі є стягнення аліментів, однак відповідач просив зупинити провадження у справі з підстав наявності спору про визначення місця проживання дітей, що не допускається частиною другою статті 252 ЦПК України.

На вказані вимоги закону суд першої інстанції увагу не звернув, а тому дійшов необґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі.

Відзив від відповідача на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зупиняючи провадження у справі, суд виходив із того, що наслідки розгляду цивільної справи № 127/17427/20 за позовом      ОСОБА_2  до      ОСОБА_1  про визначення місця проживання дітей суттєво впливають на результат розгляду даної справи.

Суд апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Статтею 251 ЦПК України передбачено випадки у разі яких суд може зупинити провадження у справі.

Зокрема п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Поряд з цим, за приписами ст. 210 ЦПК України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 252 ЦПК України, не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Таким чином, наведена норма закону містить пряму заборону суду зупиняти провадження у справі про стягнення аліментів за наявності нерозглянутого спору про визначення місця проживання дитини.

Як слідує з оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у даній справі, підставою зупинення суд указав спір щодо визначення місця проживання дитини.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на положення ч. 2 ст. 252 ЦПК України та помилково зупинив провадження у цій справі.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, невірно застосував норми процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Кривенка Е. Ю. в інтересах      ОСОБА_1  підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кривенка Еріка Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2020 року про зупинення провадження у справі скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                            С. К. Медвецький

 
судді:                                                   С. Г. Копаничук

                                                         В. В. Оніщук