ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року 
м. Київ

Справа №  916/3200/17(916/2146/20) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Жукова С.В. 
за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство "Туристично-виробнича фірма "Чорне море"
представники позивача - не з`явилися,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос" 
представник відповідача - адвокат Ткаченко О.М., довіреність б/н від 05.01.2021,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1. Державний реєстратор Холоднобалківської сільської ради Одеської області, 
Мерзлікін Денис Володимирович ,
2. Публічне акціонерне товариство "Імексбанк",
3. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
представники третіх осіб - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос"  
на ухвалу Господарського суду Одеської області
від 24.07.2020
у складі судді: Грабован Л.І.
та на постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду 
від 27.10.2020
у складі колегії суддів: Мишкіної М.А. (головуючий), Поліщук Л.В., Таран С.В.,

у справі № 916/3200/17 (916/2146/20)
за позовом
Публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос"  
про скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зобов`язання вчинити певні дії          

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог
1. 23.07.2020 Публічне акціонерне товариство "Туристично-виробнича фірма "Чорне море" (далі - ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", позивач) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Геліос" (далі - ТОВ " Фінансова компанія "Геліос", відповідач), треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача державний реєстратор Холоднобалківської сільської ради Одеської області Мерзлікін Денис Володимирович, Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" (далі - ПАТ "Імексбанк") та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив суд:
- скасувати запис про право власності №36615747, вчинений державним реєстратором Мерзлікіним Д.В., Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області, 25.05.2020р. щодо реєстрації права власності ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" на об`єкт нерухомого майна: торговельно-допоміжна прибудова, загальною площею 3184, 9кв.м., що в цілому складається з чотирьох поверхів та технічного поверху за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325296251101; 
- зобов`язати осіб, уповноважених на проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно (будь-яких суб`єктів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно) внести зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно шляхом поновлення запису про право власності №5145658, вчиненого 26.03.2014. державним реєстратором Приваловою Є.Є., реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області, здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11993257 від 28.03.2014, щодо внесення запису про власника об`єкту - ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море";
- скасувати запис про право власності №36615405, вчинений державним реєстратором Мерзлікіним Д.В., Холоднобалківська сільська рада Біляївського району Одеської області, 25.05.2020. щодо реєстрації права власності ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" на об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення третього поверху, загальною площею: 579,9 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59, приміщення 301, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325247851101;
- зобов`язати осіб, уповноважених на проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно (будь-яких суб`єктів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно) внести зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно шляхом поновлення запису про право власності №5144978, вчиненого 26.03.2014 державним реєстратором Приваловою Є.Є,, реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області, здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11991705 від 28.03.2014 щодо внесення запису про власника об`єкту - ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море". 
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому стало відомо, що 25.05.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені записи щодо реєстрації права власності ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" на об`єкти нерухомості, які належали ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", а саме: об`єкт нерухомого майна: торговельно-допоміжна прибудова, загальною площею 3184, 9 кв.м., що в цілому складається з чотирьох поверхів та технічного поверху за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325296251101 та об`єкт нерухомого майна: нежитлові приміщення третього поверху, загальною площею: 579,9 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59, приміщення 301, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325247851101. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності на вказані об`єкти нерухомого майна за відповідачем суперечить чинному законодавству, зокрема положенням Кодексу України з процедур банкрутства. Звернення стягнення на предмет застави в порядку, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства і ЗУ "Про іпотеку" окремо від провадження у справі про банкрутство не може здійснюватися, оскільки встановлення у Кодексі особливого порядку задоволення майнових вимог до боржника не припускає задоволення цих вимог в індивідуальному порядку (мораторій на задоволення вимог кредиторів передбачає припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання зобов`язань окремих кредиторів); задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою (іпотекою), має здійснюватися за правилами, встановленими саме Кодексом України з процедур банкрутства. ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" в порушення положень Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема ст. 41, поза межами процедур з банкрутства, порушено право власності позивача шляхом звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", а державним реєстратором Холоднобалківської сільської ради Одеської області Мерзлікіним Д.В. здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ "Фінансова компанія "Геліос". 
3. Разом із позовною заявою позивач подав до Господарського суду Одеської області заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді:
- заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна: торговельно-допоміжна прибудова, загальною площею 3184,9 кв.м., що в цілому складається з чотирьох поверхів та технічного поверху за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325296251101;
- заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлові приміщення третього поверху, загальною площею: 579,9 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59, приміщення 301, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325247851101.
4. В обґрунтування заяви позивач з посиланням на норми ст. ст. 136, 137 ГПК України, крім обставин наведених у позовній заяві зазначив, що наразі відповідач не обмежений в реалізації прав власності на об`єкти нерухомого майна, зокрема останній як власник може здійснити відчуження об`єктів, обтяження їх заставою (іпотекою), передання об`єктів в оренду/управління третій особи тощо. Із інформації, яка є міститься в загальному доступі в мережі інтернет позивачу стало відомо, що ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" здійснює пошук майбутнього покупця об`єктів нерухомості та намагається здійснити відчуження об`єктів на умовах купівлі-продажу (розміщення оголошень на інтернет порталі olx.ua). У зв`язку із чим у позивача є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; до завершення розгляду Господарським судом Одеської області позовної заяви у даній справі відповідач може здійснити відчуження об`єктів нерухомості третім особам, що унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", за захистом яких позивач звернувся до суду.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 

5. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 заяву задоволено: 
заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна: торговельно-допоміжна прибудова, загальною площею 3184,9 кв.м., що в цілому складається з чотирьох поверхів та технічного поверху за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325296251101; 
заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлові приміщення третього поверху, загальною площею: 579,9 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59, приміщення 301, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325247851101. 

6. Суд першої інстанції виходив з того, що заявником обґрунтована необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації. Суд першої інстанції погодився, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони здійснення перереєстрації майна може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде перереєстроване майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. 

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" залишено без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 у справі №916/3200/17(916/2146/20) залишено без змін.

8. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції,  що в цьому випадку існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони здійснення перереєстрації майна може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду; у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде відчужене майно та відбудеться реєстрація права власності за іншою особою, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 та постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2020, ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" звернулося з касаційною скаргою про скасування оскаржених ухвали та постанови, з вимогою ухвалити нове рішення, яким заяву ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море" про забезпечення позову залишити без розгляду.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/3200/17 (916/2146/20) було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 09.12.2020.

11. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/3200/17 (916/2146/20) було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020.

12. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Жукова С.В. від 30.12.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 916/3200/17 (916/2146/20) Господарського суду Одеської області за касаційною скаргою ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2020. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 у справі № 916/3200/17 (916/2146/20) відбудеться 26.01.2021. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 19.01.2021. Звернуто увагу учасників справи на тимчасовий характер вжитих судом процесуальних заходів для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 серед учасників відкритих судових засідань. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Звернуто увагу учасників справи на можливість розгляду касаційної скарги за відсутності їх представників за наявними у справі матеріалами у разі подання відповідного клопотання. Повідомлено учасників справи про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису. Рекомендовано учасникам справи ознайомлення з матеріалами справи, за наявності такої технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі, шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну адресу, зазначену у відповідній заяві, яку подавати через дистанційні засоби зв`язку. Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://supreme.court.gov.ua.

13. В судове засідання 26.01.2021 з`явився представник скаржника ТОВ "Фінансова компанія "Геліос", який надав пояснення у справі. 

14. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. 

15. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 916/3200/17 (916/2146/20) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав. 

16. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (26.01.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 26.01.2021.

17. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(ТОВ "Фінансова компанія "Геліос")

18. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій було протиправно застосовано заходи забезпечення позову. 

19. Зокрема, на думку скаржника, оскаржуваною ухвалою заходи забезпечення позову були застосовані до майна, яке не є предметом спору, тобто не встановлено наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. 

20. Крім того, скаржник зазначає про порушення судами норми ст.141 ГПК України, у зв`язку з відсутністю в оскаржуваній ухвалі вирішеного питання щодо застосування зустрічного забезпечення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (ч. 4 ст. 300 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

22. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Предметом касаційного розгляду є питання наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позовних вимог шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. 

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. 

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (аналогічні правові висновки викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах №914/2157/19 від 20.07.2020, №910/19256/16 від 10.04.2018, №910/20479/17 від 14.05.2018, №922/1605/18 від 11.09.2018, №909/526/19 від 14.01.2019, №925/288/17 від 25.01.2019, №904/1417/19 від 26.09.2019). 

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Предметом позову у даній справі є скасування записів про державну реєстрацію прав та зобов`язання внести зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що спрямовано на відновлення відомостей про позивача як власника об`єктів нерухомості, право власності на які незаконно, на думку позивача, набуло ТОВ "Фінансова компанія "Геліос". 

Згідно з правовими висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, які повинні судом враховуватись в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, суди попередніх інстанції правомірно досліджували чи не призведе невжиття заявлених позивачем заходів до істотного ускладнення чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та чи зможе позивач захистити свої права в межах цього одного судового провадження без нових звернень до суду.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість припущення позивача щодо можливості зміни власника/передачі в оренду/передачі в управління спірного майна особам, які наразі не є учасниками справи, що в подальшому ускладнить ефективне поновлення права у разі задоволення позову, дійшли правильного висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно проведення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно   щодо об`єкту нерухомого майна: торговельно-допоміжна прибудова, загальною площею 3184,9 кв.м., що в цілому складається з чотирьох поверхів та технічного поверху за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325296251101 та   щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлові приміщення третього поверху, загальною площею: 579,9 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рішельєвська, буд. 59, приміщення 301, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 325247851101. 

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони уповноваженим особам вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" чи інших осіб, які не є учасниками справи, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом першої інстанції позову ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море" по суті за звичайною процедурою, а в разі задоволення позову сприятимуть ефективному захисту прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду. 

Також, Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що ч. 1 ст. 141 ГПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову без вирішення питання зустрічного забезпечення не є порушенням наведених вимог законодавства та не свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, а відповідно і постанови апеляційного суду про залишення її без змін. 

Крім цього, виходячи з приписів ч. 4 ст. 141 ГПК України, ухвалення рішення про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічне забезпечення не позбавляє заявника звернутись із клопотанням про зустрічне забезпечення, що може бути подане після застосування судом заходів забезпечення позову. 

З огляду на зазначене, Колегія суддів дійшла висновку, що вжиті судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини.

23. Щодо суті касаційної скарги

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів, суд касаційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації»), яку згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Наведені ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. 

24. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги. 

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених  ст. 300  цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України в редакції Закону  № 460-IX від 15.01.2020).

Згідно з ч. 2 ст. 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" та залишення ухвали Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 та постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 у справі №916/3200/17(916/2146/20) без змін. 

25.  Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Геліос"  залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 у справі №916/3200/17(916/2146/20) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       В.Я. Погребняк

Судді                                                                                                    О.В. Васьковський

                                                                                                                    С.В. Жуков