ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/2921/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпро апеляційну скаргу                     представника ОСОБА_1 - адвоката Антонової Світлани Юріївни

на ухвалу  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року (головуючий суддя - Кравчук О.В.) про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом                                                   представника ОСОБА_1 - адвоката Антонової Світлани Юріївни

до                                                             Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

про                                                             визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі - Позивач) - адвокат Антонова Світлана Юріївна звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45468136, виданий 26 грудня 2014 року, видавник Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ;
- скасувати запис про обтяження № 10133101, вчинений 22 червня 2015 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року провадження по справі №340/2921/20 за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Антонової Світлани Юріївни до Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії - закрито (а.с.  54-55).
Роз`яснено Позивачу право звернення до відповідного місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства з урахуванням територіальної юрисдикції (підсудності).
Ухвала суду мотивована тим, що ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, спір не належить до юрисдикції адміністративних судів.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, якою закрито провадження у справі, представник Позивача оскаржив її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що в даному конкретному випадку відсутній спір про право, предмет спору жодним чином не стосується законності підстав набуття відповідних цивільних прав. Про відсутність спору про цивільне право наголошувалось у змісті позовної заяви.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів  ст. 311 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України № 1404-VIII).
Частинами першою, другою статті 56 Закону України №1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Згідно з частиною першою статті 59 Закону України №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (частина друга статті 59 Закону України №1404-VIII).
Отже, стаття 59 Закону України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно особи. За змістом цієї статті у разі виникнення зазначеної спірної ситуації належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно і зняття з нього арешту.
Пунктом 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (частина друга статті 114 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до частини другої статті 30 Цивільного процесуального кодексу України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
Тобто, вимога спрямована на зняття арешту з майна, розглядається за правилами, визначеними нормами Цивільного процесуального кодексу України.
Відтак у разі якщо Позивач бажає захистити свої саме приватно-правові інтереси та вирішити питання про зняття арешту з належного йому нерухомого майна, бажаючи в подальшому користуватись таким майном у відповідності до приписів Цивільного кодексу України, то вказане питання повинно вирішуватись в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.
Аналогічні підходи до розмежування судових юрисдикцій у таких категоріях спорів застосували Верховний Суд в постанові від 19 грудня 2019 року по справі № 820/6756/16 та Велика Палата Верховного Суду в постановах від: 28 березня 2018 року у справі № 826/14433/16, від 18 квітня 2018 року по справі № 910/8132/17, від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/17908/14 і від 12 лютого 2020 року по справі № 813/1341/15.
З матеріалів справи вбачається, що Позивач просить про захист свого порушеного майнового права шляхом скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45468136, виданої 26 грудня 2014 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, а також скасування запису про обтяження №10133101, вчиненого 22 червня 2015 року.
Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, натомість належить до справ цивільного судочинства.
Доводи апеляційної скарги Позивача не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Антонової Світлани Юріївни - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року у справі №340/2921/20 -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов