ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/3666/20	
                                                                                Суддя 1-ї інстанції – Петренко О.С.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі №340/3666/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області №110130004695 від 10.07.2020 року в частині визначення страхового стажу судді, без врахування 5 років стажу роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді із загального відсотку від суддівської винагороди;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області прийняти рішення про зарахування до її страхового стажу судді п`яти років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією на посаді юрисконсульта ВАТ "Смілянський машинобудівний завод" та на посаді старшого юрисконсульта та головного юрисконсульта Кіровоградського Головного відділення "Промінвестбанк" України (після реорганізації – Кіровоградського центрального відділення "Промінвестбанк" України) із визначенням загального відсотку в розмірі 88% суддівської винагороди;
- зобов`язати Головне управління в Кіровоградській області здійснити їй перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 20.06.2020р., виходячи з обрахунку стажу судді – 24 роки 09 місяців 07 днів, з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 88 %, з урахуванням раніше виплачених сум;
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 110130004695 від 10 липня 2020 року в частині визначення страхового стажу судді без урахування п`яти років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді із загального відсотка від суддівської винагороди.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу судді   ОСОБА_1  п`яти років стажу (досвіду) роботи  за юридичною професією на посаді юрисконсульта  ВАТ "Смілянський машинобудівний завод" та на посаді старшого юрисконсульта та головного юрисконсульта Кіровоградського Головного відділення "Промінвестбанк" України (після реорганізації – Кіровоградського центрального відділення "Промінвестбанк" України) із визначенням загального відсотку в розмірі 58% суддівської винагороди.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01 липня 2020 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 24 роки 09 місяців 07 днів та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 58%, з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячного довічного грошового утримання судді. В задоволенні решти позовних вимог відмовив. 
Не погодившись з означеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги, в якій просить його скасувати  в частині визначення відсотків довічного грошового утримання та дати з якої необхідно здійснити призначення та виплату довічного грошового утримання та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що порушене право підлягає відновленню з 20.06.2020 року, оскільки саме з цієї дати відповідачем призначено їй довічне грошове утримання. Вважає, що зазначення в оскаржуваному рішенні суду розміру довічного грошового утримання судді у відставці 58 % замість належних 88% є неправомірним, дискримінаційним та призвело до зменшення гарантованого Конституцією та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» розміру щомісячного  довічного грошового утримання. 
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому фіксування судового засідання відповідно до ст. 229 КАС України не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 16.06.2020  року №1841/0/15-20  позивача звільнено з посади судді господарського суду Кіровоградської області з зв`язку з поданням зави про відставку (а.с.9-11)
Наказом Господарського суду Кіровоградської області від 17.06.2020 року №72-к ОСОБА_1 відраховано із штату суддів Господарського суду Кіровоградської області 19.06.2020 року, у зв`язку з поданням заяви про звільнення у відставку (а.с.12).
09.07.2020 року позивач звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про призначення їй довічного грошового утримання. До вказаної заяви, серед іншого, додано довідку №67 від 18.06.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Так, згідно наданого розрахунку стаж судді ОСОБА_1 складає 24 роки 9 місяців 7 днів (а.с.13-14).
Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №110130004695 від 10.07.2020 року позивачу визначено довічне грошове утримання, виходячи зі стажу на посаді судді – 19 років 9 місяців 9 днів (а.с.24).
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008  № 3-1 затверджено (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891) Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі – Порядок  № 3-1).
Відповідно до пункту 1 розділу 1 Порядку  № 3-1 заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) (далі - щомісячне довічне утримання) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи (далі - уповноважена особа).
Пунктом 2 розділу 1 Порядку  № 3-1 встановлено, що щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.
Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді позивач звернулася до відповідача 01.07.2020 року (а.с.25), в той час як днем звільнення судді з посади у відставку було 19.06.2020 року, як наслідок відповідач, враховуючи положення вищезазначеного порядку призначив позивачу щомісячне довічне грошове утримання з 20.06.2020 року (а.с.24).
Враховуючи те, що відповідач здійснив неправильний розрахунок стажу позивача при призначенні їй щомісячного довічного грошового утримання з 20.06.2020 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що порушене право позивача підлягає поновленню саме з цієї дати.
Щодо вимог позивача в частині визначення відсоткової ставки довічного грошового утримання у розмірі 58% замість 88 %, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з рішенням ВККС України від 10.06.2019 року за №447/Ко-19 ОСОБА_1 визнана такою, що за результатами кваліфікаційного оцінювання відповідає займаній посаді (а.с.42-44).
Відповідно до положень п.25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016р., згідно якого право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів».
Згідно вказаного положення, за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18 лютого 2020 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами.
У вказаному рішенні Конституційний Суд України зокрема зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.
Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів  Конституцією і законами України.
З урахуванням наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".
Таким чином, згадані вище положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII втратили чинність з 18.02.2020 року.
Як наслідок, з 18.02.2020 року на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення статті 142 Закону №1402-VIII.
Як встановлено судом, відповідно до рішення ВРП від 16.06.2020 року за №1841/о/15-20 позивач звільнена з посади судді господарського суду Кіровоградської області, в зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.9-11), а тому обчислення щомісячного довічного грошового утримання має здійснюватися відповідно до положень статті 142 Закону №1402-VIII.
Виходячи з наведеного, стаж позивачки на посаді судді становить 24 роки 09 місяців 07 дні, та розмір її довічного грошового утримання повинен складати 58 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує про безпідставність посилань позивача в апеляційній скарзі на те, що встановлення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 58% замість 88% є дискримінацією та призвело до зменшення гарантованого Конституцією та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» розміру щомісячного довічного грошового утримання, оскільки відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання визначений положеннями статті 142 Закону №1402-VIII з 18.02.2020 року застосовується для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи з суддівської винагороди судді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання, в той час як відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання визначений положеннями статті 142 Закону №1402-VIII до 18.02.2020 року застосовується для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді виходячи з суддівської винагороди судді, який не пройшов кваліфікаційне оцінювання. А тому, враховуючи те, що суддівська винагорода судді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання є більшою ніж суддівська винагорода судді, який не пройшов таке оцінювання, твердження позивача про зменшення гарантованого розміру щомісячного довічного грошового утримання є безпідставним.
Враховуючи те, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив спір, проте зробив помилковий висновок про необхідність поновлення порушеного права починаючи з 01 липня 2020 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення дати з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та вважати вірною дату « 20 червня 2020 року, замість « 01 липня 2020 року». В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321,322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року - зміни в частині визначення дати з якої необхідно здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 та вважати вірною дату « 20 червня 2020 року» , замість « 01 липня 2020 року». 
В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.  

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник