02.03.21
33/812/78/21
Провадження № 33/812/78/21                                Категорія: ст. 124 КУпАП 
Головуючий у першій інстанції                                Тавлуй В. В.
Доповідач апеляційного суду                                        Ямкова О. О.         

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
2 березня 2021 року м. Миколаїв
             
Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді                 Ямкової О. О.
за участю: 
секретаря         Лівшенка О. С.,
особи, яка притягується до 
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника                          Плотнікова С. О., 
потерпілого                                 ОСОБА_2 ,         
представника потерпілого         Татаровського В. Ю.,
       
розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 19 січня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 ,
- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, з накладенням на нього штрафу в розмірі 340 гривен, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 19 жовтня 2020 року о 15 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW 530D», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по 20км об`їзної дорогі Біляївського району Одеської області, де в порушення вимог пункту 10.3 Правил дорожнього руху України при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю марки «Volkswagen Crafter», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_1 , внаслідок чого останній допустив зіткнення з автомобілем потерпілого, та завдав автомобілям механічні пошкодження. 
ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення за санкцією цієї статті. 
Не погодившись з такою постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де просив скасувати постанову судді із закриттям провадження у справі у відповідності до статті 38 КУпАП. 
Зміст апеляційної скарги не містить заперечень стосовно суті адміністративного правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 визнано винним, окрім зазначення про порушення його права на захист та можливість надати відповідні докази.
Також апелянтом зазначено, що ним виконуються усі приписи ПДР України. 

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Плотнікова С. О. на підтримку доводів скарги, пояснення потерпілого та його представника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, виходячи з наступного. 
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доведення тих чи інших обставин здійснюється на підставі статті 251 КУпАП за допомогою належних та допустимих доказів, якими є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відтак, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі, та з викликом особи, відносно якої цей протокол складено, у відповідності до вимог статті 277? КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що суддею суду першої інстанції дотримано вимоги щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про усі призначені судові засідання, але останній від явки до суду ухилився з різних причин, подаючи різного змісту клопотання, від поганих погодних умов до знаходження на лікуванні.
Клопотання ОСОБА_1 суддею вирішені, та після відкладення декількох засідань, та спливу строку накладення адміністративного стягнення, справа розглянута за його відсутністю, з дотриманням вимог, передбачених статтею 268 КУпАП.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За такого доводи апелянта щодо порушення його прав, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не є слушними, а посилання на неможливість надати суду докази на спростування своєї винуватості, є такими, що не підтверджені матеріалами справи. Клопотань ОСОБА_1 про виклик до суду будь-яких свідків, або бажання надати інші докази в матеріалах справи відсутні. 
Відтак, в обґрунтування своїх висновків, суддя, ухвалюючи постанову у відповідності до положень статті 283 КУпАП, як на доказ вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №279562 від 19.10.2020 р., письмові пояснення учасників ДТП та його очевидців, які надали письмові пояснення у якості свідків (а.с.3-8) та усні пояснення потерпілого у судовому засіданні, а також на відеозапис з реєстратора очевидця ДТП (а.с.32а). 
Ці докази у сукупності досліджені суддею належним чином, та перевірені судом апеляційної інстанції. На підставі них встановлені обставини, які відповідають даним, що містяться у схемі ДТП, що надана у додатку до протоколу (а.с.4). 
Так за схемою, складеною до протоколу, яка відповідає механізму ДТП, який зафіксований за допомогою відеозапису з реєстратора автомобіля водія, що рухалася у зустрічному напрямку, вбачається, що місце зіткнення автомобілів представниками поліції встановлено точно і воно розташовано на лівій смузі руху, по якій рухався автомобіль потерпілого у попутному напрямку з автомобілем ОСОБА_1 , який також рухався по 20км Об`їзної дороги, та здійснив небезпечне перестроювання у смугу руху, по який рухався автомобіль потерпілого, не впевнившись у безпечності свого маневру. (а.с.4, 32а).
Крім цього з відеозапису не вбачається, що перед перестроюванням водій ОСОБА_1 ввімкнув покажчик лівого повороту та впевнився у безпечності свого маневру, а тому його письмові пояснення не відповідають події, що відбулася та зафіксована як на схемі ДТП та у протоколі, а також у відеозапису. 
Письмові пояснення потерпілого ОСОБА_2 , очевидців ДТП- водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які опитані представниками поліції у якості свідків, щодо обставин події та механізму ДТП надані власноруч та є між собою повністю узгодженими (а.с.5, 7-8).
Відтак, з огляду на встановлення місця зіткнення транспортних засобів за узгодженням з усіма учасниками пригоди, та з урахуванням перелічених у додатку до схеми ДТП пошкоджень обох транспортних засобів, можливо зробити висновок, що зіткнення відбулося за рахунок контактування лівою передньою частиною автомобіля «BMW 530D» з правою передньою частиною автомобіля «Volkswagen Crafter» потерпілого, внаслідок чого автомобіль ОСОБА_2 викинуло на зустрічну смугу руху, але останньому вдалося ухилитися від лобового зіткнення з автомобілем свідка ОСОБА_3 , яка рухалася назустріч в своїй смузі руху.
Такі обставини за наслідками ДТП, та розташування автомобілів, зафіксовані за допомогою відеофіксації як учасником пригоди, так і на схемі ДТП поліцейськими. 
Отже, за наданою та складеною представниками поліції схемою вбачається, що дорожньо-транспортна пригода 19 жовтня 2020 року мала місце у світлу пору доби, при сухому покритті, а зіткнення автомобілів відбулося на лівій смузі руху, коли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 здійснював перестроювання ліворуч з правої смуги руху в ліву у попутному напрямку, не впевнившись перед цим у безпечності свого маневру, та не пропустивши автомобіль потерпілого, який рухався у лівій смузі руху в попутному напрямку, в яку ОСОБА_1 бажав перестроїтися, тим самим не виконав вимоги пункту 10.3 ПДР України.
За такого судом вірно не взято до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у порушені ПДР України та самої події ДТП. 
З огляду на наведене, при апеляційному перегляді даної справи не встановлена відсутність порушень Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_1 , а за такого припущення апелянта щодо наявності в діях іншого водія-потерпілого складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, не ґрунтується на законі. 
Таким чином суддею суду першої інстанції ОСОБА_1 вірно визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
В той же час суддя не звернув увагу, що останнє слухання справи ним призначено з порушенням строків, визначених статтею 38 КУпАП, а тому при винесені ним постанови у цей день адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу накладено за спливом строків, визначених цією нормою КУпАП. 
Тому є усі підстави для закриття провадження у справі в частині накладеного стягнення відносно особи, яка обґрунтовано визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, при закінченні строків накладення адміністративного стягнення, які передбачені як статтею 38 КУпАП, так і пунктом 7 частиною 1 статті 247 КУпАП, на що посилався апелянт. 
Щодо іншого змісту апеляційної скарги, то вона не містить перелік обставин, які не були з`ясовані суддею першої інстанції та вплинули на невірне вирішення ним справи в частині встановлення вини, а її доводи не впливають на обґрунтовані висновки суду щодо наявності підстав для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності. 
За таких обставин прийняте суддею рішення про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.
В той же час, з підстав, передбачених статтею 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення із закриття провадження у справі в цій частині, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП стосовно накладення адміністративного стягнення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 19 січня 2021 року в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП - скасувати, провадження у справі в цій частині закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП. 
В іншій частині постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 19 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, -залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

       Головуюча                                         О. О. Ямкова