ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року	Львів	Справа № 380/6161/20 пров. № А/857/15927/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Большакової О.О., Гінди О.М.,
за участю секретаря судового засідання                    Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року (головуючий суддя Сакалош В.М., м. Львів, повний текст складено 09.11.2020) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ЛембергМіт» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товару,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ЛембергМіт» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Галицької митниці Державної митної служби України в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА209000/2020/210010/1 від 19.05.2020.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано Рішення Галицької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UА209000/2020/210010/1 від 19.05.2020 року. Стягнуто з бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ЄДРПОУ 43348711) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ЛембергМіт» (80463, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Старий Яричів, вул. Галицька, 143; ЄДРПОУ 42059638)  судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Галицька митниця Державної митної служби України оскаржила його в апеляційному порядку та просить скасувати його, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
В апеляційній скарзі зазначає, що у разі якщо документи які підтверджують митну вартість товарів містять розбіжності, не містять всіх відомостей що підтверджують числові значення складових митної вартості товарі декларант зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати підтверджуючі документи. За результатами розгляду всіх наданих документів апелянт дійшов висновку, що відповідно до  ч. 6 ст. 54 МКУ, митна вартість імпортованих позивачем товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів які імпортуються, у зв`язку з неподанням документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених  у ч. ч. 2,3 ст.53 МКУ. Вказано, що на момент перевірки заявленої позивачем митної вартості були відсутні митні оформлення подібних товарів які б співпадали по асортименту продукції, не відомі та документально не підтверджені їх якість та репутація даної продукції на ринку від виробника за час максимально наближений до моменту прийняття рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.
Апелянт зазначає, що посадові особи Галицької митниці Держмитслужби при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.
При цьому, суд першої інстанції визнає, що не всі складові митної вартості були подані до митного оформлення (як і до суду), але не бере їх до уваги, вважаючи незначними, при цьому не посилаючись на норму права, яка б дозволяла не брати їх до уваги.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , що відповідно до умов Договору №31/18 про надання митно- брокерських послуг, взяв на себе зобов`язання надати ТзОВ «ТД «ЛембергМіт» послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів, 19 травня 2020 року звернувся до Галицької митниці Держмитслужби для митного оформлення (випуску) товарів, які були поставлені згідно Контракту №01/IMP/TD від 12 травня 2020 року, укладеного між ТзОВ «ТД «ЛембергМіт» та Food Service SP. Z 0.0, відповідно до умов якого останнє взяло на себе зобов`язання поставити ТзОВ «ТД «ЛембергМіт» товари в асортименті. Згідно з умовами даного Контракту. ТзОВ «ТД «ЛембергМіт» зобов`язалося оплатити товар. Як встановлює п.2.1 Контракту № 01/IMP/TD від 12 травня 2020 року, поставка, товару за даним контрактом здійснюється у відповідності з «ІНКОТЕРМС-2010», а умови поставки для кожної партії товару визначаються і узгоджуються сторонами в рахунку фактурі. Партія товару, яку було поставлено на виконання умов Контракту та за митним оформленням (випуском) якої ФОП « ОСОБА_1 », звернувся до Галицької митниці Держмитслужби, поставлялася на умовах, визначених інвойсом №FSE-00000103/20/EKS від 18 травня 2020 року, відповідно до якого товар поставляється за базисом поставки FCА Rawa Mazowiecka, Польща, згідно з «Інкотермс 2010».
Згідно п.4.2. Контракту загальна кількість товару складає суму всіх поставок, здійснених Продавцем Покупцю згідно фактур- проформ, протягом дії цього контракту. Виходячи з інформації, зазначеної в інвойсі FSE-00000103/20/EKS від 18.05.2020 та пакувальному листі до зазначеного інвойсу, партія товару, яка підлягала поставці була наступною: найменування товару – півтуші свинні охолоджені Е клас; кількість (одиниць) 466; вага нетто (кг.) – 19674,2; вага брутто (кг.) 19674,2; ціна (євро) 1,55; вартість – 30495,01. Вказаний товар продавцем було передано Експедитору TIMTRANS sp z о.о., що підтверджується Договором №01/TRANS/TD від 14.05.2020 та Заявкою на перевезення вантажу №02 від 18.05.2020. Виконуючи умови Договору №O1/TRANS/TD від 14.05.2020, експедитор найняв перевізника MIT POL Transport & Spedycja, який і доставив вантаж на адресу розмитнення, до Галицької митниці Держмитслужби Митний комплекс «Карпати», Львівська обл., с. Малехів, вул. ім. Тараса Козака, 20. На підтвердження кількості та вартості товару що поставлявся було надано: фактуру №FSE-00000103/20/EKS від 18 травня 2020 року, міжнародну товаро-транспортну накладну CMR № 5469108 від 18 травня 2020 року, пакувальний лист від 18 травня 2020 року.
Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до положень ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставки цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.
Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних з відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Згідно п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митним оформленням є виконання, митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів, комерційного призначення. Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.
Виходячи з п. 2 Положення про митні декларації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, зокрема, митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.
При заповненні митної декларації у формі єдиного адміністративного документа, згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, декларантом вказується, зокрема, фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.
Фактурною вартістю, відповідно до ч. 18 п. 2 цього Порядку , є ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.
Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним і особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1. заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2. подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню;
3. нести всі додаткові витрати, пов`язані а коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
До документів які підтверджують митну вартість товарів відносять:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа;
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, і якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару,! а також документи, що містять відомості і про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як з`ясовано судом першої інстанції, на підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту, декларантом позивача було подано:
          - контракт № 01/IMP/TD від 12 травня 2020 року,
          - фактуру №FSE-00000103/20/EKS від 18 травня 2020 року,
          - міжнародну товаро-транспортну накладну CMR № 5469108 від 18 травня 2020 року,
          - пакувальний лист від 18 травня 2020 року,
          - сертифікат якості від 18 травня 2020 року,
          - проформи рахунків № PEKS/62/20 від 12.05.2020, №PEKS/63/20від 12.05.2020, PEKS/53/20 від 12.05.2020 згідно яких здійснювались передплати,
          - ветеринарний сертифікат №1013/127/20/01/UA від 18 травня 2020 року,
          - сертифікат походження форми EUR.1 № PL/MF/AN 0059377,
          - виписка з банку про оплату від 15 травня 2020 року,
          - рахунок (інвойс) за транспортні послуги № 97 від 20 травня 2020 року,
          - довідка про вартість транспортних витрат №18/05-1 від 18 травня 2020 року,
          - Договір № 01/TRANS/TD від 14. травня 2020 року про надання транспортно- експедиційних послуг у міжнародному сполученні з TIMTRANS sp z о.о,
          - експортна декларація форми ЕХ-А, №20PL301010E0379041 від 18 травня 2020 року,
          - висновок експертного товарознавчого дослідження № 20/1/135 від 19.05.2020 року.
Судом першої інстанції вірно враховано, що згідно ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за наступними методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції),
2) другорядні:
          а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
          б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
          в) на основі віднімання вартості;
          г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
          ґ)  резервний.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що виходячи з положень п. 1 ч.1 ст. 51 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Якщо органом доходів і зборів виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити:
1. обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2. наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3. вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4. обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5. інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.
Згідно ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості) якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати, понесені покупцем:
а) комісійні та брокерська винагорода, «за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;
б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;
в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;
б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;
в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);
г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів.
Роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
- відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
- витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
- витрати на страхування цих товарів.
Судом першої інстанції з`ясовано, що згідно з інвойсом №FSE-OOOOO1O3/2O/EKS від 18 травня 2020 року, товар поставлявся за базисом поставки FСA Rawa Mazowiecka «Інкотермс 2010». Поставка товару на умовах FCA Rawa Mazowiecka «Інкотермс 2010», передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме завантаження та митне очищення в країні експорту. При цьому умови поставки за базисом FCA Rawa Mazowiecka «Інкотермс 2010» не передбачають обов`язку страхування товару ні постачальником Food Service SP. Z 0.0, ні покупцем ТзОВ «ТД «ЛембергМіт». Не здійснювалося страхування ні покупцем ні перевізником по території України. Враховуючи вказані обставини для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов Контракту такі складові митної вартості товару, який було поставлено, як витрати на навантаження/вивантаження та страхування не потребують додаткового підтвердження та коригування. Витрати на транспортування підтверджуються документами на перевезення товарів належним чином.
Галицька митниця Держмитслужби прийняла оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210010/1 від 19 травня 2020 року, поставлених відповідно до умов Контракту № 01/IMP/TD від 12 травня 2020 року, з наступних підстав : При вивчені поданих до митного оформлення документів була встановлена наступна інформація, що призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості:
В договорі на перевезення від 14.05.2020, №01/TRANS/TD відповідно до п.1.7. повинна бути заявка(до митного оформлення заявка не подана)/
В проформах поданих до митного оформлення від, 12.05.2020 №PEKS/63/20, 12.05.2020№PEKS/62/20, PEKS/62/20 від 12.05.2020 (умови поставки EXW-Rawa Mazowiecka, а у фактурі від 18.05.2020 №FSE-00000103/20/EKS - FCA Rawa Mazowiecka (не включені всі складові до митної вартості.
В фактурі від 18.05.2020 №FSE-00000103/20/EKS дані виділені іншим комп`ютерним шрифтом (існують сумніви, щодо автентичності даного документа).
Суд першої інстанції правильно зазначив, що Галицькою митницею Держмитслужби не врахований висновок експертного товарознавчого дослідження № 20/1/135 від 19.05.2020, в якому вказано: 1 Ринкова вартість дослідження : півтуша свинна охолоджена клас Е країна походження— ЄС (Польща) за од.виміру станом на травень 2020 р. (на час проведення експертизи) який поступає на адресу ТзОВ «Торговий дім «ЛембергМіт» від фірми Food Service SP. z. o.o пo договору. № 01/IMP/TD від 12 травня 2020 року, за межами території України з врахуванням витрат на їх доставку до кордону України може складати , EUR без ПДВ/кг,(з округленням): півтуша свинна охолоджена клас Е, країна походження - ЄС (Польща) від 0,940 Євро до 1,565 Євро.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні резервного методу визначення митної вартості товарів, при якому було застосовано цінову інформацію про подібні товари, наявну у митного органу.
Колегія суддів також погоджується з розподілом судових витрат.
Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року по справі № 380/6161/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 О.О. Большакова
                                                                                          О.М. Гінда
повний текст складено 01.03.2021, оскільки головуючий суддя з 09.02.2021 по 19.02.2021 перебував на лікарняному, а з 22.02.2021 по 26.02.2021 у відрядженні.