П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6233/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.                                                      Дата і місце ухвалення: 11.09.2020р., м. Одеса     	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

        розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд визнати протиправними дії Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради щодо відмови у перерахунку належної виплати щорічної одноразової допомоги у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, за 2020 рік, та відмови у виплаті різниці недоплаченої суми, викладених у Листах від 12.06.2020року №М-1762/01-13, №М-1239/1762-2; зобов`язати Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; зобов`язати Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2017-2019 роки, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Позов обґрунтовано тим, що позивач є учасником бойових дій, та має право на пільги, встановлені ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв`язку з чим має щорічно до 05 травня отримувати разову грошову допомогу у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на момент проведення виплат.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року  в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року та прийняти по справі нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції підчас вирішення спору  не було  враховано, що починаючи з 27.02.2020 року – дати набрання законної сили рішенням Конституційного Суду, яким визнано неконституційним окреме положення  п. 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині дії ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач набув право на соціальне забезпечення відповідно до положень ст.12 вказаного Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  № 3551-XII в редакції від 25.12.1998 року , якою було передбачено, що грошова допомога до 5 травня для учасників бойових дій виплачується у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Крім того, позивач в апеляційній скарзі наголошує, що норми підзаконних нормативно-правових актів, чим є в даному випадку постанова Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року №112, не має вищої юридичної сили над вищевказаними положеннями ст. 12  Закону України № 3551-XII (в редакції від 25.12.1998 року зі змінами внесеними відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №367-XIV).
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради з заявою від 29.05.2020р. щодо здійснення перерахунку щорічної грошової допомоги до 5 травня 2020р., та виплати різниці недоплачених коштів у розмірі 6800 грн., за результатами розгляду якої Управлінням соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради на ім`я ОСОБА_1 надіслано Лист від 12.06.2020р. №М-1239/1762-2, яким адресата повідомлено, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020року №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Управлінням соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради здійснено виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 1390 грн. шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок Білгород-Дністровського прикордонного загону.
Також, позивач  звернувся до Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради з заявою від 01.06.2020р. щодо здійснення перерахунку щорічної грошової допомоги до 5 травня, та виплати різниці недоплачених коштів з 2017р. по 2020р. з урахуванням раніше виплачених сум, за результатами розгляду якої Управлінням соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради на ім`я ОСОБА_1  надіслано Лист від 12.06.2020р. №М-1762/01-13, яким адресата повідомлено, що Управлінням соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради за 2017-2020 роки здійснено виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України на відповідний рік.
Не погодившись з вищеозначеними відповідями Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради, викладеними в Листах від 12.06.2020р. №М-1239/1762-2, від 12.06.2020р.№М-1762/01-13, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що питання виплати разової грошової допомоги до 5 травня врегульовано відповідними Постановами Кабінету Міністрів України, розміри виплати у яких встановлено в конкретному розмірі і є незмінними, а відтак, Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради (правонаступник Департамент соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради), у спірних правовідносинах, діяло на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією, Законами, та підзаконними нормативно-правовими актами України.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) - щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Згідно з п. 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI абз. 5 ч. 22 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у редакції, яка передбачала, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплату разової грошової допомоги у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI.
Згідно з ч. 1 ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби (ч. 2 ст. 171 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).
Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ (далі - Закон № 79-VІІІ) розділ VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким встановлено, що норми і положення ст.ст. 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 19 лютого 2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», пп. 1 п. 1 якою визначено, що у 2020 році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).
Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390 гривень.
При цьому, пп. 2 п. 1 вказаної Постанови визначено, що військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування коштів районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на спеціальні рахунки військових частин, установ, організацій за місцем їх служби.
Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі № 1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України іншого, ніж у ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-ХІІ, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону № 3551-ХІІ, що суперечить принципу верховенства права, встановленому ст. 8 Конституції України.
Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Отже, з 27 лютого 2020 року норми і положення, зокрема ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №  3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Колегія суддів зауважує, що чинність станом на 30.04.2020 року (день здійснення виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги) постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 112 «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» не може бути підставою для висновку про обґрунтованість розміру виплаченої позивачу разової грошової допомоги до 5 травня, оскільки до спірних правовідносин повинні бути застосовані норми саме ст. 12 Закону як акту вищої юридичної сили.
Таким чином, з 27 лютого 2020 року застосовуються положення ст. 12 Закону № 3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX установлено у 2020 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень.
Відтак, розмір щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2020 році становить 8190  грн 00 коп. (1638 грн 00 коп. х 5).
Оскільки разову грошову допомогу ОСОБА_1 виплачено у розмірі, меншому ніж передбачено ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки отримання такої допомоги у меншому розмірі порушує права позивача.
З огляду на зазначені обставини, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради щодо відмови у перерахунку належної виплати щорічної одноразової допомоги у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, за 2020 рік, та відмови у виплаті різниці недоплаченої суми, викладених у Листах від 12.06.2020року №М-1762/01-13, №М-1239/1762-2 та зобов`язання Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта, щодо наявності підстав для задоволення вимог про зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2017-2019 роки, як учаснику бойових дій, відповідно до  статті 12 Закону України № 3551-XII (в редакції від 25.12.1998 року зі змінами відповідно до Закону України №367-XIV), оскільки, на момент проведення позивачу виплат щорічної разової грошової допомоги до 05 травня учаснику бойових дій у 2017-2019 роках норми пункту 26  розділу VІ Бюджетного кодексу України  (в редакції  Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ) неконституційними не визнавались, а положення постанов Кабінету Міністрів України № 223 від 05 квітня 2017 року, № 170 від 14 березня 2018 року та  № 237 від 20 березня 2019 року були чинними.
Щодо вимог про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом накладення на відповідача зобов`язання надати у становлений судом термін звіт про виконання судового рішення колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до вимог ст.382 КАС України встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, є правом, а не обов`язком суду. 
При цьому, на думку колегії суддів, позивачем не наведено доводів та не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження необхідності саме в даному випадку зобов`язання відповідача, як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення в частині позовних вимог, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Таким чином, при вирішенні спору судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального права, що виразилось в неправильному застосуванні закону, у зв`язку з чим, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення – про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради щодо відмови у перерахунку належної виплати щорічної одноразової допомоги у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій за 2020 рік, та відмови у виплаті різниці недоплаченої суми, викладених у Листах від 12.06.2020 року №М 1762/01-13, №М-1239/1762-2.
Зобов`язати Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову грошову допомогу до 5-го травня за 2020 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції від 25.12.1998 року зі змінами внесеними Законом №367-ХІV (367-14) в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.
                                                        Повний текст судового рішення виготовлений 12 січня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук