Ухвала
іменем України
 
5 січня 2021 року
м. Київ
справа № 648/2590/17
провадження № 51-6312ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2018 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 5 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 .
Встановлені обставини
За вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 серпня
2018 року ОСОБА_5 визнано винуватою за ч. 1 ст. 115 КК і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Відповідно до ч. 5 ст. 70 КК (в редакції Закону від 26. листопада 2015 року № 838-VІІІ) зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 21 по 24 квітня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також вирішено питання щодо порядку стягнення судових витрат і стосовно долі речових доказів.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 5 листопада 2020 року апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_4 залишив без задоволення,
а вказаний вирок місцевого суду – без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 70 КК (в редакції Закону від 26. листопада 2015 року № 838-VІІІ) додатково зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 20 серпня 2018 року по 5 листопада 2020 року включно
з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення місцевим та апеляційним судами вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок та ухвалу цих судів і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Положеннями ст. 427 КПК встановлено вимоги до касаційної скарги.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням закону, формально посилаючись у касаційній скарзі на порушення місцевим і апеляційним судами вимог статей 86, 94 і 370 КПК, захисником у касаційній скарзі не наведено обґрунтування незаконності рішень цих судів, як це мало бути зроблено відповідно до ст. 412 КПК, не зазначено, у чому конкретно полягають ці порушення, як вони вплинули на законність та обґрунтованість оскаржуваних вироку й ухвали і чому такі порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом згаданих судових рішень з огляду на положення наведених статей, а також статей 374, 404 та 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку.
Також захисником не зазначено, чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, яких усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив, і не вказано, яких конкретно доводів, наведених в апеляційних скаргах, усупереч ст. 419 цього Кодексу апеляційний суд узагалі
не дослідив, не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
У касаційній скарзі не наведено конкретних доводів щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, зазначених в ухвалі цього суду на спростування доводів, викладених в апеляційних скаргах,з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.
Натомість у касаційній скарзі захисник наголошує на неповноті судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, просить касаційний суд дати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дали районний та апеляційний суди, що відповідно до статей 433, 438 КПК
не є підставами для перегляду судом касаційної інстанції та виходить за межі компетенції касаційного суду.
Крім того, захисник просить Верховний Суд проводити касаційний розгляд без його участі, однак участь захисника в даному кримінальному провадженні є обов`язковою.
Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2018 року
та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 5 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 і встановити строк для усунення недоліків — десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                               ОСОБА_3