ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року місто Херсон
єдиний унікальний номер справи: 766/5530/19
номер провадження: 22-ц/819/111/21 

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючий Базіль Л.В.,
       суддів: Бездрабко В.О., 
Приходько Л.А.
       секретар Дундич А.О.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2020 року, ухвалене в складі судді Прохоренко В.В. в цивільній справі №766/5530/19 за позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів
ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з урахуванням індексації та пені по виплаті аліментів. 
Позов мотивований тим, що рішенням Суворовського районного суду міста Херсона від 18.02.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., які підлягають індексації щомісяця, починаючи з 23.09.2008 року і до її повноліття. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2016 року змінено розмір аліментів, що стягнуті із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 для утримання неповнолітньої дитини з 350 грн. до 800 грн. щомісячно, починаючи з 23.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття. В подальшому рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19.11.2018 року розмір аліментів змінено з 800 грн. на ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини.
ОСОБА_2 аліменти не сплачує, приховує свої доходи, не повідомляє виконавчу службу про зміну місця роботи та проживання.        
Згідно розрахунку Державного виконавця Голопристанського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області  Фоменко О.І. станом на 21.02.2019 року за період з 23.09.2008 року по 01.02.2019  року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 51881,29 грн. Індексація суми боргу державним виконавцем не проводилась. За підрахунками позивача сума боргу за вказаний період з урахуванням індексації складає 80325 гривень 43 копійки. Оскільки борг по сплаті аліментів утворився з вини відповідача, тому розмір пені за період з січня 2010 року по 19 березня 2019 рік становить 983952 грн. 11 коп., а згідно ст.196 СК України з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 74158 грн. 37 коп..
Посилаючись на викладені обставини позивач просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по виплаті аліментів з урахуванням індексації у розмірі 74158 грн. 37 коп. та 74158 грн 37 коп. пені за прострочення сплати аліментів.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за прострочення сплати аліментів пені станом на 01.02.2019 за період з 23.09.2008 р. по 01.02.2019 року в сумі 51881,29 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
       У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19.06.2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
        ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на положення ч.2 ст.184 Сімейного Кодексу України, на Порядок проведення індексації, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, якими закріплено право на індексацію аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, а тому вважає, що суд безпідставно не задовольнив її вимогу про стягнення суму боргу по сплаті аліментів з урахуванням індексації, а також проігнорував її вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів у розмірі, який виникне на день ухвалення судом рішення.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
       У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала з підстав в ній викладених, просила апеляційну скаргу задовольнити.
       Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.
       За вказаних обставин, апеляційний суд керуючись ч.2 ст.372 ЦПК України вважає, що неявка відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.
 Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивачки, яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з таких підстав.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 18.02.2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., починаючи з 23.09.2008 року і до повноліття дитини.
14.12.2016 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області розмір аліментів встановлений рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 18.02.2009 року про стягнення аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 збільшено з 350,00 грн на 800,00 грн. щомісячно з 23.09.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.
       19.11.2018 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області розмір аліментів встановлений рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2016 року змінено з твердої грошової суми 800 гривень на ј частину заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Згідно розрахунку старшого державного виконавця Фоменко О.І. станом на 01.02.2019 рік сума заборгованості складала 51881 грн 29 коп.(а.с. 9-10)
Відповідно до розрахунку неустойки зі сплати аліментів проведеного позивачем розмір пені за період з січня 2010 року по лютий 2019 рік складає 983952 грн 11 коп.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача утворилася заборгованість, розмір якої визначений у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №12082725 від 01.02.2019 року, тому позивач має право на отримання пені за прострочення сплати аліментів, розмір якої розраховано відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по сплаті аліментів суд зазначив, що заявлені вимоги є передчасними, оскільки позивачем не доведено існування спору між сторонами щодо розміру заборгованості за аліментами. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають закону. 
Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
       Згідно ч.3 ст. 71 Закону України « Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
       Відповідно до п.8 зазначеної норми спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
       Отже, розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається виконавцем, а не стягувачем чи боржником. Лише визначивши розмір такої заборгованості, можна обчислювати неустойку. Суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.
       Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
       Отже відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірах та у спосіб, встановлений судовим рішенням, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникнення заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України.
       Належних доказів неможливості відповідачем сплачувати аліменти матеріали справи не містять.
       Суд першої інстанції, встановивши, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду, виникла заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.02.2019 рік в сумі 51881 грн. 29 коп., дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені, передбаченої ст.196 СК України у розмірі не більше 100% заборгованості.
       Правильними є висновки суду і щодо того, що вимоги позивачки про стягнення заборгованості зі сплати аліментів є передчасними, оскільки доказів наявності спору між сторонами з приводу нарахованої державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів позивачем суду не надано.
       Доводи апеляційної скарги про те, що судом проігноровано вимогу позивача про стягнення неустойки по день ухвалення судового рішення, не можуть бути прийнятими з огляду на те, що матеріали справи іншого розміру заборгованості ніж станом на 01.02.2019 рік в сумі 51881 грн 29 коп. не містять, що унеможливлює обчислення неустойки за інший період. 
       Долучені до апеляційної скарги розрахунки заборгованості від 07.08.2020 року не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені розрахунки видані посадовими особами виконавчої служби після ухвалення оскаржуваного рішення.
       Оскільки позовних вимог щодо ненарахування державним виконавцем індексації до заборгованості аліментів не заявлено, доводи апеляційної скарги в цій частині є неприйнятними. При цьому позивач не позбавлена можливості вирішити цей спір, шляхом звернення до суду із відповідним позовом.
       Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
       Повний текст постанови складено 16.02.2021 року.
       Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 червня 2020 року залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Головуючий                              Л.В.Базіль

       Судді:      В.О.Бездрабко

        Л.А.Приходько