ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3686/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  03 березня 2021 року                                                                                  м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Єгорової Н.М., Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архівної служби України про визнання протиправним та скасування висновку та завдання, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архівної служби України (далі по тексту - відповідач, Укрдержархів), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»;
- визнати протиправним та скасувати Завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», визначені Головою Укрдержархіву ОСОБА_2 06 грудня 2018 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. 
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин справи, що мають значення для справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач станом на момент виникнення спірних правовідносин перебувала на посаді начальника відділу управління персоналом Державної архівної служби України, яка відноситься до посади державної служби категорії «Б».
06 лютого 2018 року Головою Державної архівної служби України погоджено Завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» та «В» для   ОСОБА_1 (далі по тексту - Завдання), відповідно до пункту 1 якого завданням є «Забезпечення добору персоналу на вакантні посади державної служби в апарату Укрдержархіву», ключовими показниками результативності, ефективності та якості зазначено «проведено конкурси на зайняття вакантних посад державної служби в апараті Укрдержархіву відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №246 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року №648) призначено на вакантні посади державної служби працівників в порядку переведення з інших державних органів відповідно до чинного законодавства».
У пункті 2 Завдання зазначено «Планування та організація заходів з питань підвищення рівня професійної компетентності державних службовців апарату Укрдержархіву», ключовими показниками результативності, ефективності та якості вказано: «забезпечено підвищення рівня професійної компетентності щонайменше 25% в державних службовців Укрдержархіву в тому числі за професійними програмами, програмами тематичних постійно діючих семінарів, тематичних короткострокових семінарів, тренінгів; організовано проведення внутрішніх навчань працівників Укрдержархіву».
Пунктом 3 Завдання було передбачено «Контроль за присвоєнням рангів державним службовцям апарату Укрдержархіву», ключовими показниками результативності, ефективності та якості зазначено: «проаналізовано записи в трудових книжках працівників Укрдержархіву; присвоєно чергові ранги державним службовцям апарату Укрдержархіву відповідно до Порядку присвоєння рангів державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року № 306».
Наказом Державної архівної служби України «Про проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» від 28 вересня 2018 року наказано провести у жовтні-грудні 2018 року оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», а також затверджено список державних службовців, які підлягають оцінюванню результатів службової діяльності у 2018 році, до якого входила у тому числі позивач.
У Звіті про виконання завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності начальника відділу управління персоналом Державної архівної служби України Готліб Н.М. від 22 листопада 2018 року, остання на виконання Доручення Голови Державної архівної служби України від 20 листопада 2018 року №01.1/1/85 відзвітувала щодо виконання завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності, погоджених Головою Укрдержархіву від 06 лютого 2018 року.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» та «В» стосовно позивача від 30 листопада 2018 року, затвердженого наказом Укрдержархіву від 12 грудня 2018 року №К/1-268, позивачу виставлено бал за виконання пункту 1 Завдання, терміни виконання зазначені: лютий, березень, червень, липень, жовтень - 2; за виконання пункту 2 Завдання виставлено 2 бали, термін виконання - лютий-жовтень; за виконання пункту 3 Завдання - 2 бали, термін виконання - лютий - жовтень 2018 року. Середній бал позивачу виставлено - 2 бали.
В результатах оцінювання зазначено, що під час виконання ключових показників позивач проявляла низьку ініціативність та самостійність для досягнення якісних результатів. Потребувала високої міри контролю з боку керівництва, суттєвого коригування документів та дійових обов`язків. До виконання завдань підходила формально. Дані показники не задовольняють досягненню якісних результатів та забезпечення на належному рівні виконання посадових обов`язків, у зв`язку з чим дано негативний висновок щодо результатів оцінювання.
Наказом від 12 грудня 2018 року №К/1-168, окрім затвердження негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності позивача, доручено провести повторне оцінювання результатів службової діяльності останньої до 15 березня 2019 року.
10 грудня 2018 року позивач ознайомилась із Завданням, ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної службовця категорії «Б» або «В» від 06 грудня 2018 року (далі по тексту - Завдання 1), в якому також були визначені завдання, показники та строки, виконання.
Відповідно до пункту 1 Завдання 1 передбачено «Забезпечення підвищення ефективності виконання функцій і завдань з питань управління персоналом в Укрдержархіві», ключовими показниками результативності, ефективності та якості визначено «проаналізовано функції і завдання Укрдержархіву, визначені Положенням про Укрдержархів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №870, та структуру Укрдержархіву; визначено заходи, здійснення яких необхідно для забезпечення належного виконання повноважень посадовими особами Укрдержархіву та ефективного прийняття управлінських рішень; розроблено організаційно-розпорядчі документи, які спрямовані на попередження виникнення подій, що можуть негативно впливати на виконання функцій і завдань з питань управління персоналом в Укрдержархіві». Термін виконання зазначено - березень 2019 року.
Пунктом 2 Завдання 1 передбачено «удосконалення методів контролю за виконавською дисципліною», ключовими показниками результативності, ефективності та якості визначено «проаналізовано фактичний стан виконання документів; внесено пропозиції з питань удосконалення організації здійснення контролю за виконанням документів; визначено заходи, спрямовані на заміщення виконавської дисципліни». Строк виконання завдання - березень 2019 року.
Згідно з пунктом 3 Завдання 1 завданням зазначено «створення умов для забезпечення захисту персональних даних працівників Укрдержархіву відповідно до вимог, визначених Законом України «Про захист персональних даних», ключовими показниками результативності, ефективності та якості визначено «проаналізовано процеси обробки персональних даних в Укрдержархіві; визначено структурні підрозділи Укрдержархіву, що здійснюють обробку персональних даних та мету, з якою обробляються персональні дані; розроблено та затверджено Порядок обробки персональних даних в Державній архівній службі України; розроблено, погоджено і затверджено в установленому порядку відповідні зміни до положень про структурні підрозділи та посадових інструкцій працівників, що здійснюють обробку персональних даних; проведено навчання з працівниками Укрдержархіву, діяльність яких пов`язана з використанням персональних даних; проведено навчання з працівниками Укрдержархіву, діяльність яких пов`язана з використанням персональних даних». Термін виконання завдання - березень 2019 року.
У відповідності до пункту 4 Завдання 1 завданням визначено «планування організації військово-облікової роботи в Укрдержархіві на 2019 рік», ключовими показниками результативності, ефективності та якості визначено: «складено та затверджено план роботи з військового обліку та бронювання військовозобов`язаних і призовників на 2019 рік; складено та затверджено графік звіряння облікових даних особових карток призовників і військовозобов`язаних з їх військово-обліковими документами на 2019 рік». Термін виконання завдання - грудня 2018 року.
Як свідчить допис під Завданням 1, позивач ознайомилась з ним із зауваженнями, оскільки це Завдання 1 визначено без її участі «всупереч п. 29 постанови КМУ від 14.03.2018 №185».
Наказом від 25 грудня 2018 року №К/1-40 визначено проведення повторного оцінювання результатів службової діяльності позивача, з кінцевим строком його проведення, зокрема, проведення оціночної співбесіди - 13 березня 2019 року та ознайомлення з його результатами - до 14 березня 2019 року.
22 січня 2019 року позивач звернулась до Голови Державної архівної служби України з доповідною запискою, в якій зазначила обставини, які унеможливлюють виконання завдання та її службових обов`язків, а також просила припинити умисне, систематичне, тривале психологічне насилля проти неї та забезпечити належні умови праці, не допускати порушення її прав і свобод, поважати її особистість, честь, гідність, дбати про її ділову репутацію та репутацію Укрдержархіву, не допускати вчинків несправедливого і нешанобливого ставлення до неї, забезпечити можливість належно здійснювати службові обов`язки щодо виконання завдань і функцій, встановлених Положенням про відділ управління персоналом та іншими нормативно-правовими актами.
Як вбачається з наданої суду копії наказу Державної архівної служби України від 05 березня 2019 року №К/1-48 позивача звільнено з посади начальника відділу управління персоналом 06 березня 2019 року в порядку переведення для подальшої роботи в Державній інспекції енергетичного нагляду України.
Незгода позивача із висновками за результатами первинного оцінювання службової діяльності позивача та завданням 1 стали підставою для її звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та, відповідно, відсутність правових підстав для їх задоволення. 
Даючи правову оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулює Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII).
Підстави, порядок проведення щорічного оцінювання службової діяльності державного службовця категорії «Б», а також процедура оскарження його результатів, визначаються Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року889-VIII, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державни х службовців» від 23 серпня 2017 року №640, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року №185 (далі по тексту - Типовий порядок), Методичними рекомендаціями «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», затвердженими наказом Національного агентства України з питань державної служби від 27 листопада 2017 року №237 (далі по тексту - Методичні рекомендації).
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Статтею 44 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII визначено:
Результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри, виявлення потреби у професійному навчанні (частина 1).
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції (частина 2).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення (частина 3).
Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (частина 4).
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням (частина 5).
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки не раніше ніж через три місяці проводиться повторне оцінювання результатів його службової діяльності (частина 6).
Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону (частина 7).
Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи (частина 8).
У разі отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону (частина 10).
Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України (частина 11).
Відповідно до пункту 4 Типового порядку учасниками оцінювання є: державний службовець; особа, яка визначає завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності (далі - ключові показники) та готує пропозиції щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «А»; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.
Згідно пункту 8 Типового порядку оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.
Приписами пункту 10 Типового порядку визначено, що оцінювання проводиться поетапно: визначення та перегляд завдань і ключових показників; оціночна співбесіда (крім випадків, передбачених цим Типовим порядком); визначення результатів оцінювання та їх затвердження.
Нормами пунктів 12,13 Типового порядку передбачено, що державному службовцю встановлюється від двох до п`яти завдань на період, що підлягає оцінюванню. Державний службовець: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників; ознайомлюється з результатами оцінювання.
Абзацом 1 пункту 28 Типового порядку визначено, що завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.
Абзацом 8 пункту 29 Типового порядку визначено, що завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються такими особами: державним службовцям, які займають інші посади державної служби категорій «Б» і «В», - безпосереднім керівником за погодженням з керівником самостійного структурного підрозділу (за наявності).
Згідно пункту 30 Типового порядку завдання і ключові показники визначаються з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.
У разі внесення змін до зазначених документів завдання і ключові показники можуть переглядатися щокварталу у порядку, передбаченому пунктами 28 і 29 цього Типового порядку.
Особа, яка визначає завдання і ключові показники державному службовцю, проводить моніторинг їх виконання.
У відповідності до пункту 32 Типового порядку оціночна співбесіда проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (за наявності) на основі пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників або його письмового звіту, що подається у довільній формі. Під час оціночної співбесіди визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.
Нормами пункту 33 Типового порядку передбачено, що державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», зазначає результати своєї діяльності у висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за формою згідно з додатком 7 в частині опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.
За результатами оцінювання виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання і досягнення ключових показників, що виставляється з урахуванням критеріїв виставлення балів згідно з додатком 4.
Безпосередній керівник ознайомлює відповідного державного службовця з такими результатами у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу», після цього передає службі управління персоналом висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», з підписом керівника структурного підрозділу та відміткою про ознайомлення відповідного державного службовця.
У разі неможливості ознайомлення державного службовця з результатами оцінювання у зв`язку з його відсутністю безпосередній керівник передає службі управління персоналом висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», для ознайомлення такого державного службовця у строк, визначений законом.
Відповідно до пункту 37 Типового порядку у разі отримання державним службовцем негативної оцінки не раніше ніж через три місяці проводиться повторне оцінювання відповідно до цього Типового порядку.
Нормами пунктів 39, 40 Типового порядку визначено, що нові завдання і ключові показники для державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», визначаються відповідно до пунктів 28-30 цього Типового порядку протягом п`яти робочих днів з дня ознайомлення такого державного службовця з висновком щодо результатів оцінювання його службової діяльності, що містить негативну оцінку.
Строк виконання нових завдань і ключових показників повинен встановлюватися залежно від визначеної дати повторного оцінювання, але не менше трьох місяців, а зміст таких завдань і ключових показників повинен відповідати встановленому строку.
Згідно з пунктом 41 Типового порядку висновок щодо результатів оцінювання з негативною оцінкою може бути оскаржений державним службовцем.
Пунктом 42 Типового порядку передбачено, що оскарження результатів оцінювання державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про державну службу».
У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу.
Згідно з пунктом 43 Типового порядку висновок щодо результатів оцінювання окремого державного службовця скасовується суб`єктом призначення або судом.
Не підлягає скасуванню висновок щодо результатів оцінювання, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.
Додатком 4 до Типового порядку визначено критерії виставлення балів за результатами оцінювання.
Оцінка у 0 бали виставляється коли завдання не виконане або в роботі порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції.
Оцінка в 1 бал виставляється коли завдання виконане частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або в роботі порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо.
Оцінка у 2 бали виставляється у тому разі, якщо завдання виконане, але з порушенням строку виконання чи/або із залученням до виконання завдання допомоги інших (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку ініціативність, самостійність, недостатність знання нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).
Оцінка у 3 бали виставляється у випадку, коли завдання виконане своєчасно, результат якого повною мірою можна використати у роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки.
Оцінка у 4 бали виставляється коли завдання виконане своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення.
Оскаржуючи висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» та «В», затверджений наказом Укрдержархіву від 12 грудня 2018 року №К/1-268, позивач наголошує на тому, що нею належним чином виконувались всі завдання, зазначені у «Завданнях, ключових показниках результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» та «В», погоджені Головою Укрдержархіву 06 лютого 2018 року».
Судом першої інстанції правильно відмічено, що відповідач не заперечував проти виконання позивачем визначених завдань, проте, останній наголосив на тому, що під час їх виконання позивач проявляла низьку ініціативність та самостійність для досягнення якісних результатів. Потребувала високої міри контролю з боку керівництва, суттєвого коригування документів та дійових обов`язків. До виконання завдань підходила формально. Дані показники не задовольняють досягнення якісних результатів та забезпечення на належному рівні виконання посадових обов`язків, у зв`язку з чим й було надано негативний висновок щодо результатів оцінювання.
Тобто, відповідачем не оспорюється сам факт виконання ключових показників позивачем, визначених у Завданні, але з урахуванням додатку №4 Типового порядку (критерії встановлення балів) та Методичних рекомендацій, відповідачем за їх виконання виставлено бал - 2, що є негативною оцінкою та, як наслідок, надано негативний висновок щодо результатів оцінювання.
Судом першої інстанції обґрунтовано зауважено, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими остання обґрунтовує свої позовні вимоги в частині оскарження висновку, тобто, не спростовано тверджень відповідача щодо виконання ключових показників з низькою ініціативністю та самостійністю, наявності потреби у постійному контролі позивача з боку керівництва та суттєвого коригування документів та дійових обов`язків. Як і не доведено, а судом не встановлено, що безпосереднім керівником позивача під час оціночної бесіди не було обговорено усі завдання та ключові показники, зазначені у Завданні, як стверджує про це позивач у своїй позовній заяві.
При цьому, суд звертає особливу увагу й на те, що окрім посилань на такі порушення у самій позовній заяві, позивачем на підтвердження цих обставин взагалі не надано жодних доказів, як і не надано пояснень щодо неможливості надання таких доказів або клопотання про їх витребування від відповідача, що, в свою чергу, також дозволяє суду дійти висновку про безпідставність тверджень позивача в цій частині.
Стосовно посилань позивача щодо її перебування у період з 03 грудня по 07 грудня 2018 року у щорічній основній оплачуваній відпустці, суд зазначає, що матеріалами справи вказаний факт не підтверджується. Натомість, відповідачем до відзиву на позовну заяву надано належним чином завірену копію наказу від 03 грудня 2018 року про надання позивачу відпустки тривалістю 01 календарний день - 03 грудня 2018 року.
В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Завдання 1, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині з підстав, зазначених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Судом апеляційної інстанції взято до уваги, що позивач не проходила повторного оцінювання, у зв`язку з її звільненням з займаної посади начальника відділу управління персоналом Державної архівної служби України з 06 березня 2019 року за переведенням на підставі наказу від 05 березня 2019 року №к/1-48, що, в свою чергу, дозволяє суду дійти висновку про те, що вказані Завдання 1 не порушили прав та свобод позивача, як і не встановили для неї будь-яких негативних наслідків.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:          

Судді: