П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 497/847/2020	
Головуючий в 1 інстанції: Кодінцева С.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача - судді Косцової І.П.,
суддів - Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського Департаменту патрульної поліції м. Київа Коновалова Анатолія Семеновича, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

09.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії 1АВ № 00335781 від 21.06.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, складену поліцейським Департаменту патрульної поліції м. Києва Коноваловим А.С . 
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач передав керування зазначеним в оскаржуваній постанові т/з по довіреності в 2011 році третій особі - ОСОБА_2 , а тому не вчиняв зазначене правопорушення.
Також позивачем зазначено, що працівником поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови не встановлено особу, яка безпосередньо несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що тягне за собою скасування оскаржуваної постанови.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 19 серпня 2020 року позов задоволено.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано. Крім того, в судовому засіданні встановлено належного користувача т/з DAEWOO LANOS, реєстраційний № НОМЕР_1 , яким є ОСОБА_2 , а тому необхідно скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Також судом зазначено, що матеріали справи не містять доказів, що технічний засіб «Каскад 041-1219» пройшов повірку та відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що згідно ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.
Оскільки в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів в наявності є інформація лише про ОСОБА_1 , як власника автомобіля DAEWOO LANOS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , то саме він і має нести відповідальність за допущене порушення - перевищення встановленого обмеження швидкості руху. 
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також позивачем зазначено, що ним 25.08.2020 року скасовано довіреність на ім`я ОСОБА_2 на право користування т/з DAEWOO LANOS, реєстраційний № НОМЕР_1 . Крім того, позивач просив не приймати додатково подані пояснення апелянта, які не надавались до суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи.

21.06.2020 року поліцейським Департаменту патрульної поліції м. Києва Коноваловим А.С. винесено постанову серії 1АВ №00335781 про накладення адміністративного стягнення.
Як зазначено у вказаній постанові, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за те, що 21.06.2020 року невизначена особа, керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS», реєстраційний № НОМЕР_2 , за адресою М05 Київ - Одеса 15+740 перевищила встановлене обмеження швидкості руху, чим порушила п.12.9. «б» ПДР України.
ОСОБА_1 , як власника вищезазначеного т/з за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
Зазначену постанову позивач ОСОБА_1 отримав 03.07.2020 року

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За приписами пп.б) п.12.9 ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Приміткою до цієї статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. 
У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Статтею 14-2 КУпАП, якими передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.
Нормами ст. 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).
Так, згідно з ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: 
ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;
особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Аналогічну норму закону, щодо звернення відповідальної особи у 20 денний календарний день містить також ст. 14-1, 279-3 КУпАП, розділ III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020.
Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, КУпАП чітко регламентований порядок звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил ПДР України, в разі передачі автомобіля третім особам, який передбачає або особисте звернення особи, що керувала транспортним засобом до органу із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності або внесення відповідних відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного реєстру транспортних засобів.
Проте, позивачем вказаних порядків дотримано не було.
Судом першої інстанції витребувано довіреність від 08.12.2011 року, посвідчену приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І., яка зареєстрована в реєстрі за № за №8059 (а.с.11-12).
Згідно цієї довіреності ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , передав ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що є третьою особою у справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, терміном на десять років, строком до 08.12.2021 року право розпоряджатися: з правом керування та тимчасового виїзду за кордон, зняти з обліку в органах ДАІ, здавати в оренду, продати у встановленому законом порядку, заставляти в забезпечення своїх зобов`язань, з правом проходження техогляду, належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , видане м. Болград б РЕВ ДАІ УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 20.04.2010 року, автомобіль марки DAEWOO LANOS TF69Y, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4 , Тип легковий седан, реєстраційний № НОМЕР_5 .
На час передачі ОСОБА_1 зазначеного транспортного засобу ОСОБА_2 , КУпАП не містив положень щодо адміністративної відповідальності за порушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зміни були прийняті пізніше, а саме 14.07.2015 року, а запуск системи автоматичної фіксації порушень Правил дорожнього руху розпочався 01.06.2020 року.
Судом першої інстанції зроблено висновок, що позивач не знав і не міг знати про те, що в майбутньому відбудуться такі зміни в законодавстві, і що це негативно вплине на його права та обов`язки.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що з часу введення відповідальності за порушення, зафіксовані в автоматичному режимі (14.07.2015 року) та затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів від 14.11.2018 року позивач мав змогу вчинити дії щодо належного оформлення права користування транспортного засобу за ОСОБА_2 , проте внаслідок власної бездіяльності не вчинив їх.
З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 є належною особою, щодо якої винесено постанову серії 1АВ № 00335781 від 21.06.2020 року. 
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Матеріалами справи підтверджується, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №00335781 від 21.06.2020, винесена інспектором Департаменту патрульної поліції Коноваловим А.С. на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.
Вчинення адміністративного правопорушення зафіксоване технічним засобом Каскад 041-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 "Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги". 
Технічний засіб Каскад 041-1219 має сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 5-19 Rev.1 відповідності комплексу автоматичної фото / відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху "КАСКАД" Державного підприємства "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" дійсний до 14.01.2029 року та експертний висновок, згідно якого комплекс фото / відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху "КАСКАД" відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі "Комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху "КАСКАД". Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації".
Відтак, вірними є доводи ДПП, що факт вчинення правопорушення підтверджено належними доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 73 - 73 КАС України. Тому є неприйнятними доводи позивача щодо неналежної фіксації адміністративного правопорушення системою "Каскад". 
З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ № 00335781 від 21.06.2020 року винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи.
В свою чергу, матеріали справи не містять будь - яких доказів на підтвердження того, що протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення (в  даному випадку ОСОБА_2 ), звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Водночас, за наведеними вище приписами ст. 279-3 КУпАП позивач може бути звільнений від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, лише за наявності відповідної заяви особи, яка безпосередньо керувала транспортним засобом та скоїла адміністративне правопорушення.
Оскільки такої заяви третя особа до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення не подала, відповідальність за скоєне адміністративне правопорушення  має нести саме позивач.
Відповідно до ст.242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини справи та їм надано невірну правову оцінку, колегія суддів, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, скасовує судове рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст.    272,  286,  308,  311,  315,  317,  321,  322,  325 КАС України, суд,-          
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.
Рішення Болградського районного суду Одеської області від 19 серпня 2020 року -скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського Департаменту патрульної поліції м. Київ Коновалова Анатолія Семеновича, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Косцова І.П.	
Судді	    	Осіпов Ю.В.   Скрипченко В.О.