ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року
м. Київ
справа № 420/2949/19
адміністративне провадження № К/9901/30181/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.
суддів: Данилевич Н.А., Уханенка С.А., 
за участю:
секретаря судового засідання  - Морозенко С.П.
представника відповідача -  Галущенка В. Л.                                        
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції 
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року (суддя - Гусев О.Г.)
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року (головуючий суддя - Ступакова І.Г., судді: Бітов А.І., Лук`янчук О.В.)
у справі № 420/2949/19
за позовом ОСОБА_1 
до Господарського суду Одеської області 
про визнання нечинним та скасування наказу №2-а від 26.09.2016р., стягнення моральної шкоди, -

у с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
1. Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1  (далі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Господарського суду Одеської області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати нечинним та скасувати наказ господарського суду Одеської області від 26 вересня 2016 року №2-а про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності;
- стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено. 
Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що дисциплінарна комісія правомірно оцінила дії державного службовця ОСОБА_1 , як дисциплінарний проступок, та на підставі встановленого факту неналежного виконання даною посадовою особою своїх посадових обов`язків, дійшла обґрунтованого висновку про внесення керівнику апарату господарського суду Одеської області подання про застосування до державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. 
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає їх незаконними та необґрунтованими, а тому просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та прийняти нове, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. 
В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що відповідно до Засад використання автоматизованої системи, затверджених рішенням зборів суддів господарського суду Одеської області від 21-22.04.2016 №17-4/2016, не убачається, що саме до повноважень секретаря судового засідання віднесено визначення наступного судді по взаємодії для розподілу та передачі вхідної кореспонденції. Також, скаржник зауважує про порушення процедури притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, неотримання пояснень від судді ОСОБА_2 , помічника судді ОСОБА_2 - ОСОБА_17, начальника відділу документального забезпечення ОСОБА_3 та порушення порядку формування дисциплінарної комісії. Окрім того, позивач зазначає про те, що ним не було отримано заяву ОСОБА_4 і в матеріалах справи відсутні фактичні докази, які це спростовують. На думку скаржника, оскаржуваний Наказ від 26.09.2016 №2-а не відповідає вимогам ст. 77 Закону України «Про державну службу». 
Відповідачем надано відзив на касаційну скаргу, в якому вказано на безпідставність та необґрунтованість доводів скаржника, якими не спростовано законність наказу від 26.09.2016 №2-а, а тому відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення без змін. 
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2019 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 420/2949/19.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 23 вересня           2020 року №1798/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Яковенка М.М., що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи, адміністративна справа №420/2949/19 була передана на розгляд колегії суддів: Мацедонської В.Е. (суддя-доповідач), Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 14 грудня     2020 року № 2478/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл, на підставі службової записки судді-доповідача Мацедонської В.Е. від 14.12.2020 №3595/0/64-20 щодо настання обставин, які унеможливлюють розгляд судових справ, у зв`язку з відпусткою судді Шевцової Н.В., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справ, згідно з наказом голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Смоковича М. І. від 01.12.2020 № 92-К.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи, адміністративна справа №420/2949/19 була передана на розгляд колегії суддів: Мацедонської В.Е. (суддя-доповідач), Данилевич Н.А., Уханенка С.А.
ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Як установлено судами попередніх інстанцій та підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, з жовтня 2010 року ОСОБА_1 працює в господарському суді Одеської області, а з квітня 2011 року займає посаду секретаря судового засідання, який закріплений за суддею ОСОБА_2 .
У провадженні судді господарського суду Одеської області ОСОБА_2 перебувала на розгляді справа №7/17-2087-2011 про визнання банкрутом Кредитну спілку «Перше Кредитне Товариство».
Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.04.2016р. затверджено мирову угоду, провадження у справі №7/17-2087-2011 про банкрутство Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» припинено.
Ураховуючи значну кількість сторінок ухвали (84 сторінки) та велику кількість кредиторів (більше 2500 кредиторів) Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство», а також недостатнє фінансування господарського суду Одеської області була відсутня можливість зробити копії ухвали від 05.04.2016р. та направити її всім сторонам у справі №7/17-2087-2011. Було вирішено копії ухвали про затвердження мирової угоди направити членам Комітету Кредиторів, відповідно до ст.87 ГПК України, а також ухвалу розмістити в мережі Інтернет на офіційній сторінці господарського суду Одеської області веб-порталу «Судова влада» та направляти її кредиторам у разі подання ними відповідних заяв про отримання копії ухвали.
У зв`язку із надходженням до господарського суду Одеської області запиту Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області від 02.08.2016 року №2-1852/16 (вх. ГСОО №19242/16 від 03.08.2016 року) про проведення перевірки фактів, зазначених у скарзі ОСОБА_4 та встановлення причин не направлення скаржнику ухвали суду по справі №7/17-2087-2011, а також надходженням до суду звернення ОСОБА_4 з Адміністрації Президента України (вх. ГСОО №19493/16 від 05.08.2016 року), з Апарату Верховної Ради України (вх. ГСОО №19959/16 від 15.08.2016 року) на розгляд в частині питань, що належать до компетенції суду, та відповідно до наказу в.о. керівника апарату господарського суду Одеської області №79 від 08.09.2016 року "Про ініціювання дисциплінарного провадження", дисциплінарною комісією у складі: голови комісії - Мінакова Олександра Анатолійовича - заступник керівника апарату суду; Галущенка Вадима Леонідовича - головного консультанта відділу контролю та організаційного забезпечення діяльності суду; Войтової Вікторії Олександрівни - головного спеціаліста із забезпечення зв`язків з засобами масової інформації аналітично-інформаційного відділу; Фодченко Валентини Павлівни - начальника статистичного відділу; секретаря комісії, Полєтаєвої Вікторії Вікторівни - заступника начальника відділу управління персоналом; Ткаченка Сергія Миколайовича - завідуючого сектором адміністрування баз даних та захисту інформації статистичного відділу - здійснено дисциплінарне провадження з метою з`ясування обставин, викладених у вищенаведених зверненнях.
Під час дисциплінарного провадження з метою з`ясування обставин, викладених у зверненнях, посадовими особами господарського суду Одеської області складу комісії були надані письмові пояснення. За наслідком проведеного аналізу наданих комісії пояснень, матеріалів справи та витребуваних додаткових документів, комісією складено висновок про наявність у діях державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх посадових обов`язків.
Зокрема, у висновку зазначено, що ухвалою господарського суду Одеської області від 30.06.2015р. ОСОБА_4 визнаний кредитором до Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» на суму 75950,63 грн. Ухвалою від 05.04.2016р. затверджено мирову угоду, укладену між Комітетом Кредиторів Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» в особі голови комітету кредиторів Азарова А.С. та Боржником в особі керуючого санацією - арбітражного керуючого Дворніченко О.О. ; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, провадження у справі №7/17-2087-2011 про банкрутство кредитної спілки припинено. У зв`язку із значною кількістю сторінок ухвали (84 сторінки) та великою кількістю кредиторів (більше 2500 кредиторів) Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» та недостатнім фінансуванням господарського суду Одеської області не було можливості зробити копії ухвали від 05.04.2016р. та направити її всім сторонам у справі №7/17-2087-2011. Копії ухвали про затвердження мирової угоди були направлені членам Комітету Кредиторів відповідно до ст.87 ГПК України.
Як свідчать дані АС «ДСС», 29.06.2016р. до господарського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_4 , яка зареєстрована за вх. №15987/16, про надіслання кінцевого рішення у справі №7/17-2087-2011 про банкрутство Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство». Водночас, на згаданій заяві присутня резолюція судді про залучення заяви до матеріалів справи та проставлена дата резолюції - 18.07.2016р.
Суддя господарського суду Одеської області ОСОБА_2 у період з 13.06.2016р. по 15.07.2016р. включно перебував у щорічній відпустці, фактичний вихід на роботу - 18.07.2016р.
Відповідно до п. 6.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів господарського суду Одеської області від 21-22.04.2016р. №17-4/2016, у разі, якщо в день надходження заяв (клопотань, скарг, інших документів), які не передбачають вчинення процесуальної дії, виявиться неможливим виконання суддею, в провадженні якого перебувала справа, або який є головуючим у складі колегії суддів, обов`язків судді, такі заяви передаються наступному за алфавітом судді по взаємодії, затвердженої даними Засадами, з числа тих, у яких день надходження відповідної заяви (клопотання, скарги) є робочим днем, а саме заяви (клопотання): а) про ознайомлення з матеріалами справи; б) про видачу копій процесуальних або інших документів; в) про ознайомлення з протоколом судового засідання; г) про видачу наказів.
Секретарем судового засідання ОСОБА_1 , в порушення вимог Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Одеської області, не було передано вчасно заяву про видачу копії процесуального документа судді по взаємодії, оскільки в період з 13.06.2016р. по 15.07.2016р. включно, суддя ОСОБА_2 перебував у щорічній відпустці, а заява надійшла 29.06.2016р., саме в період відпустки судді.
Також, у висновку зазначено, що після подачі ОСОБА_4 заяви про надіслання йому кінцевого рішення у справі №7/17-2087-2011 та не дочекавшись реагування на неї у встановлені чинним законодавством терміни, скаржник звернувся з усним проханням щодо сприяння у вирішені питання про надання йому копії процесуального документа по справі до в.о. голови суду ОСОБА_10 , у зв`язку з чим в.о. голови суду ОСОБА_10 було надано помічнику судді та секретарю судового засідання ОСОБА_1 усне доручення про негайне направлення копії документа заявнику та виконання вищезазначених вимог Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів.
Листом господарського суду Одеської області від 25.07.2016р., за підписом судді ОСОБА_2, ОСОБА_4 направлено витяг з ухвали господарського суду Одеської області від 05.04.2016р. по справі №7/17-2087-2011 за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, як свідчить штамп поштової відправки на зворотному боці згаданого листа, зазначений лист направлений провідним спеціалістом Лукаш Т.П. на адресу скаржника тільки 01.08.2016р. При цьому, на штампі відправки на даті відправлення присутнє механічне виправлення кульковою ручкою з дати « 25 липня 2016 р.» на « 01 серпня 2016 р.».
Як встановлено комісією, згідно списку реєстру вихідної поштової кореспонденції поштове відправлення по справі №21/2087/11 на адресу скаржника ОСОБА_4 відправлено 02.08.2016р. Відповідно до штампу «Укрпошти» на реєстрі вихідної поштової кореспонденції за 02.08.2016р. лист від 25.07.2016р. фактично відправлено 03.08.2016р.
Одночасно, як свідчать дані АС «ДСС» зазначений лист від 25.07.2016р. створений в АС «ДСС» 03.08.2016р., так як містить в собі автоматично згенерований того ж дня за допомогою АС порядковий вихідний номер, а саме №7/17-2087-2011/6198/2016.
У зв`язку з цим, комісія дійшла висновку, що лист від 25.07.2016р. не міг бути направлений на адресу скаржника 01.08.2016р., як свідчить штамп відправки, та 02.08.2016р., як свідчить реєстр вихідної поштової кореспонденції господарського суду Одеської області за 02.08.2016р., а фактично направлений скаржнику 03.08.2016р., тобто в день створення цього листа в АС «ДСС» та присвоєння йому того ж дня порядкового номеру. Таким чином, вбачається факт фальсифікації відмітки про відправку листа від 25.07.2016р.
За висновками комісії, яка проводила перевірку фактів, зазначених у скарзі ОСОБА_4 та встановлення причин ненаправлення скаржнику постанови суду по справі №7/17-2087-2011, вбачається порушення секретарем судового засідання ОСОБА_1 положень ГПК України щодо вчасної відправки процесуальних документів, Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої Вищим господарським судом України від 19.02.2013р. №01- 17/315/384/13 та затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. №28, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів господарського суду Одеської області від 21-22.04.2016р. №17-4/2016, та положень посадової інструкції секретаря судового засідання.
Додатково комісія звернула увагу на непоодинокість випадків неналежного виконання секретарем судового засідання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, а саме: встановлення такого факту за наслідком надходження до суду заяви ОСОБА_11 щодо протиправних дій державного службовця секретаря судового засідання ОСОБА_1 та встановлення за наслідком перевірки порушення даною особою Загальних правил поведінки державного службовця. За вказаним фактом з секретарем судового засідання було проведено співбесіду щодо дотримання ним трудової та виконавчої дисципліни, а також попереджено про недопущення в подальшому подібних ситуацій.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, комісія дійшла висновку про наявність в діях державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та факт неналежного виконання ним своїх посадових обов`язків. Висновок комісії: внести керівнику апарату господарського суду Одеської області подання щодо застосування до державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
26.09.2016р. дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ господарського суду Одеської області керівнику апарату суду внесено подання щодо застосування до державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
26.09.2016р. керівником апарату господарського суду Одеської області Вінцевською О.О. видано наказ №2-а «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », яким секретарю судового засідання сектору забезпечення судового процесу відділу контролю та організаційного забезпечення діяльності суду ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків. Фінансово-економічний відділ зобов`язано керуватися цим наказом при нарахуванні заробітної плати ОСОБА_1 , а заступника керівника апарату Мінакову О.А. - обговорити на нараді з працівниками апарату суду результати розгляду скарги ОСОБА_4 по справі №7/17-2087-2011. 
Не погоджуючись з вищенаведеними обставинами, позивач звернувся до суду  з відповідним позовом.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)
4.     Конституція України
Частина 2     статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
5. Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходження та припинення, визначає правовий статус державного службовця.
Частиною першою статті 64 Закону України «Про державну службу» визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Частина перша статті 8 Закону України «Про державну службу» визначає, що державний службовець зобов`язаний:
1) дотримуватися Конституції                     та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією                     та законами України;
2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;
3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;
4) з повагою ставитися до державних символів України;
5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;
6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;
7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки;
8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;
9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;
10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;
11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;
12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;
13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначенні у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадовою інструкцією, затверджених керівниками державної служби в цих органах.
У силу вимог частини першої статті 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Згідно з частиною другою цієї ж статті дисциплінарними проступками є:
1) порушення Присяги державного службовця;
2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;
3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;
4) дії, що шкодять авторитету державної служби;
5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;
6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;
7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;
8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 
9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;
10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;
11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;
12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;
13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;
14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.
За встановленим частиною третьою статті 65                          Закону України «Про державну службу» правилом державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення.
Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:
1) зауваження;
2) догана;
3) попередження про неповну службову відповідність;
4) звільнення з посади державної служби.
Частиною першою статті 67     Закону України «Про державну службу» обумовлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
За змістом частин першої, десятої, одинадцятої статті 69 вказаного Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення (частини перша, друга статті 77 Закону України «Про державну службу»).
Посадова інструкція секретаря судового засідання Господарського суду Одеської області, затверджена наказом керівника апарату господарського суду Одеської області від 27.08.2010 № 82, яка встановлює єдині засади діяльності, обсяг посадових обов`язків та основні вимоги щодо їх виконання, права та обсяг відповідальності особи, яка займає посаду секретаря судового засідання господарського суду (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 1.4. Інструкції секретар судового засідання безпосередньо підпорядкований керівнику апарату суду та судді, секретарем якого він є, координує свою діяльність з помічником судді. 
Згідно п.п. 2.1.1 Інструкції секретар судового засідання отримує вхідну кореспонденцію, позовні заяви , справи, передані судді на розгляд, з обов`язковою відміткою про отримання, і передання їх судді.
Підпунктом 2.1.11 Інструкції визначено, що секретар судового засідання за дорученням судді готує проекти процесуальних документів, відповідей на заяви, звернення чи скарги, запитів, листів, інших матеріалів, пов`язаних із розглядом конкретної справи, забезпечує наповнення автоматизованої системи документообігу суду відповідними текстами документів.
IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1     статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
На момент виникнення спірних правовідносин (прийняття спірного наказу) правовий статус секретаря судового засідання визначався статтею 152 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року (зі змінами та доповненнями), яка відносила посаду секретаря судового засідання до штату апарату судів загальної юрисдикції, а також визначала, що правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України «Про державну службу».
У цій справі установлено, що до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, а саме, за вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що, за змістом оскаржуваного наказу, полягає у неналежному виконанні посадових обов`язків.
Із системного аналізу викладених положень законодавства слідує, що дисциплінарне стягнення - це передбачена     законом     міра примусу, що застосовується роботодавцем до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.
При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.
Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю:     КЗпП України,     Законом №889, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.
Приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій, окрім іншого, виходили з того, що відповідно до п. 6.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів господарського суду Одеської області від 21-22.04.2016р. №17-4/2016, у разі, якщо в день надходження заяв (клопотань, скарг, інших документів), які не передбачають вчинення процесуальної дії, виявиться неможливим виконання суддею, в провадженні якого перебувала справа, або який є головуючим у складі колегії суддів, обов`язків судді, такі заяви передаються наступному за алфавітом судді по взаємодії, затвердженої даними Засадами, з числа тих, у яких день надходження відповідної заяви (клопотання, скарги) є робочим днем, а саме заяви (клопотання): а) про ознайомлення з матеріалами справи; б) про видачу копій процесуальних або інших документів; в) про ознайомлення з протоколом судового засідання; г) про видачу наказів.
На підставі наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що секретарем судового засідання ОСОБА_1, в порушення вимог Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Одеської області, не було передано вчасно заяву про видачу копії процесуального документа судді по взаємодії, оскільки в період з 13.06.2016р. по 15.07.2016р. включно, суддя ОСОБА_2 перебував у щорічній відпустці, а заява надійшла 29.06.2016р., саме в період відпустки судді.
Проте, судами попередніх інстанцій не було установлено, чим саме передбачено, що обов`язок передачі заяви про видачу копії процесуального документа судді по взаємодії покладено на секретаря судового засідання та чи був позивач обізнаний з цим.
Посилання суду апеляційної інстанції на Засади використання автоматизованої системи документообігу суду в господарському суді Одеської області, затвердженні рішенням зборів від 20.06.2017 року № 17-09/2017, колегія суддів Верховного Суду уважає безпідставними, оскільки спірні правовідносини (оскаржуваний Наказ від 26.09.2016 року) виникли до прийняття вказаного рішення.
Окрім того, відповідно до пунктів 7, 8 частини другої статті 73 ЗУ «Про державну службу» дисциплінарна справа повинна містити:
- пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;
- пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності).
Всупереч наведеним приписам законодавства, судами попередніх інстанцій не було надано оцінку тому, що у матеріалах дисциплінарної справи відсутні пояснення в.о. голови суду ОСОБА_10, судді ОСОБА_2 , помічника судді ОСОБА_2 - ОСОБА_17, працівника відділу документального забезпечення, який займається видачею вхідної кореспонденції та в.о. начальника відділу документального забезпечення ОСОБА_3
Щодо неотримання позивачем у відділі документального забезпечення суду заяви ОСОБА_4 від 29.06.2016 року про надіслання кінцевого рішення у справі №7/17-2087-2011 про банкрутство Кредитної спілки "Перше Кредитне Товариство", Суд зазначає наступне.
З реєстру вхідної кореспонденції від 29.06.2016 року (том І а.с. 61) убачається, що в графі вхідного документа - заява ОСОБА_4 по справі №7/17-2087-2011, яка зареєстрована під №15987/16, відсутній підпис позивача, а також відсутній підпис будь-якої іншої особи, яка могла отримати цю заяву.
Обґрунтування судів попередніх інстанцій, що цей факт спростовується доповідною запискою в.о. начальника відділу документального забезпечення (канцелярія) ОСОБА_3 від 17.10.2016 року, з якої убачається, що зазначена заява фактично була отримана ОСОБА_1 разом із іншою кореспонденцією судді, колегія суддів Верховного Суду відхиляє, оскільки доповідна записка датована 17.10.2016 року та не могла бути врахована дисциплінарною комісією під час внесення подання 16.09.2016 року щодо застосування до державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани. При цьому, з даної доповідної записки не вбачається, коли позивач отримав вищезазначену заяву. 
Крім того, при прийнятті оскаржуваних рішень суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем перевищені повноваження як користувача автоматизованої системи документообігу суду та внесені недостовірні дані до автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду». 
У висновку дисциплінарної комісії зазначено, що листом господарського суду Одеської області від 25 липня 2016 року за підписом судді ОСОБА_2 , на адресу ОСОБА_4 направлено витяг з ухвали господарського суду Одеської області від 05 квітня 2016 року у справі №7/17-2087/2011. Проте, як свідчать дані АС «ДСС» зазначений лист від 25 липня 2016 року створений в АС «ДСС» 03 серпня 2016 року, а тому вбачається факт фальсифікації відмітки про відправку листа від 25 липня 2020 року.
З огляду на те, що секретар судового засідання безпосередньо підпорядкований судді, секретарем якого він є, судами попередніх інстанцій не надано оцінки відсутності пояснень безпосереднього керівника позивача з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, який, за твердженням останнього, і надав йому лист, датований 25 липня 2016 року.
В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про нелегітимність дисциплінарної комісії, яка створена неналежним чином. 
В силу ч.4 ст.69 Закону України №889-VІІІ склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби.
Разом з тим, матеріали справи не містять наказів про склад дисциплінарної комісії,суди першої та апеляційної інстанції не звернули уваги та не дослідили персональний склад дисциплінарної комісії, який розглядав дисциплінарну справу щодо позивача, оскільки згідно протоколу №17-09/2016 зборів державних службовців господарського суду Одеської області від 02 вересня 2016 року (т.1 а.с.176-178) до складу дисциплінарної комісії в.о. керівника апарату визначено наступних представників: Мінакова О.А. , Галущенка В.Л. , Стадніченко Н.Л. , а загальними зборами від представників державних службовців обрано: Фодченко В.П. , Полєтаєву В.В. , Ткаченка С.М . Натомість, згідно протоколів засідання складу дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ господарського суду Одеської області №1/2016 від 08 вересня 2016 року та №2/2016 від 12 вересня 2016 року в засіданнях комісії приймала участь Войтова В.О. (не приймала участі Стадніченко Н.Л. ), також Войтовою В.О. підписано, як членом комісії, висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстави для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Крім того, в силу ч.1 ст.75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Разом з тим, матеріали справи не містять такого пояснення і судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання щодо отримання суб`єктом призначення від позивача відповідних пояснень.
Відповідно до частини 4     статті          9 Кодексу адміністративного судочинства України     суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
При цьому, згідно з частиною 3     статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України          докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1     статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України     належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Відповідно до частини 1     статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України     кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених     статтею 78 цього Кодексу.
Аналізуючи вищенаведені норми, вбачається, що кодексом розподілено обов`язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі та передбачає активну роль суду в процесі збору доказів.
Вищенаведені статті спрямовані на забезпечення повного з`ясування          обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.
У свою чергу, суд не є пасивним спостерігачем за тим, що подають особи, які беруть участь у справі, на обґрунтування своїх вимог.
Щоб правильно встановити фактичні обставини справи, суд, відповідно до ст. 77 КАС України, наділено повноваженням збирати та оцінювати докази.
Виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права. Для цього     ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України     покладає на суд обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для правильного з`ясування всіх обставин справи. Дієвість адміністративного судочинства залежить від того, наскільки повно і всебічно будуть підтверджені доказами обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, всупереч вищенаведеним нормам, при прийняті оскаржуваних рішень, судами попередніх інстанцій не було досліджено: 1) яким нормативним актом передбачено, що обов`язок передачі заяви про видачу копії процесуального документа судді по взаємодії покладено на секретаря судового засідання, та чи доведено цей обов`язок до відома позивача; 2) не було надано оцінку тому, що у матеріалах дисциплінарної справи відсутні пояснення в.о. голови суду ОСОБА_10 , судді ОСОБА_2 , помічника судді ОСОБА_2 - ОСОБА_17 , працівника відділу документального забезпечення, який займається видачею вхідної кореспонденції та в.о. начальника відділу документального забезпечення ОСОБА_3 ; 3) не було враховано, що в графі вхідного документа - заява ОСОБА_4 по справі №7/17-2087-2011, яка зареєстрована під №15987/16, відсутній підпис позивача (або іншої особи) про отримання, а доповідна записка в.о. начальника відділу документального забезпечення (канцелярія) ОСОБА_3 датована 17.10.2016 року та не могла бути врахована дисциплінарною комісією під час внесення подання 16.09.2016 року щодо застосування до державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани; 4) не перевірено легітимність та персональний склад дисциплінарної комісії; 5) не досліджено чи отримувались пояснення від позивача суб`єктом призначення перед накладенням дисциплінарного стягнення.
Вказані обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до частини першої і другої статті 74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.
Частиною другою статті 77 цього Закону передбачено, що у рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. 
Таким чином, зазначення в рішенні про притягнення до дисциплінарної відповідальності конкретного пункту частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» дозволяє чітко визначити як кваліфікував дії чи бездіяльність державного службовця саме той орган (посадова особа), який прийняв рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а також перевірити правильність застосування до державного службовця певного виду стягнення.
Крім цього, обрання того чи іншого виду стягнення передбаченого статтею 66 Закону України «Про державну службу» безпосередньо залежить від того, який саме дисциплінарний проступок вчинений державним службовцем.
Верховний Суд уважає за доцільне зазначити, що предметом оскарження у даній справі є наказ господарського суду Одеської області №2-а від 26.09.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
Оскаржений наказ керівника апарату господарського суду Одеської області Вінцевської О.О. від 26 вересня 2016 року № 2-а «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » містить загальне посилання на неналежне виконання позивачем посадових обов`язків. 
Також, в цьому наказі не зазначено суті вчиненого порушення, який конкретно посадовий обов`язок позивачем не виконано належним чином.
Відповідно до ч. 2     ст. 341 КАС України     суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Таким чином, неповне з`ясування судом дійсних обставин справи та допущені порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухваленого рішення та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до п.п. 1 та 3 ч. 2     ст. 353 КАС України     підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази; або встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Враховуючи наведене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.
Керуючись статтями     341,     353,     356 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                         В.Е. Мацедонська

Судді                                                                                      Н.А. Данилевич

                                                                                          С.А. Уханенко