ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № П/320/1033/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  02 березня 2021 року                                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді                    Парінова А.Б., 
суддів:                               Земляної Г.В.,
                                        Карпушової О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технополіс-1" в якому просило суд:
- стягнути з ТОВ «Технополіс-1» 7055,96 грн., суми яка складається із витрат, понесених на проведення експертизи та вартості відібраних зразків товарів.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем була проведена планова перевірка характеристик продукції в магазині за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 1, де здійснює підприємницьку діяльність ТОВ «Технополіс-1». В процесі перевірки, на підставі рішення про відбір зразків продукції від 03.09.2019 р. №10, акту відбору зразків продукції від цієї ж дати та за тим самим номером та рішення про призначення експертизи за цими самими реквізитами були відібрані зразки 3 видів продукції для подальшого їх дослідження, а саме: плита електрична ТМ «Есперанса», артикул ЕКН 003 W- 2 штуки; прилад для укладки волосся ТМ «Ровента», модель СФ1516 у кількості 2 шт., фен ТМ «Ровента», модель СВ 5384 виробництво Китай у кількості 2 шт.
Витрати, понесені позивачем, а це вартість продукції, розповсюджуваною ТОВ «Технополіс-1» та оплата експертного дослідження, на підставі ч.8 ст.27 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» ТОВ «Технополіс-1» не відшкодувало, тому позивач, використовуючи надане йому право, звернувся до суду з вимогою про стягнення сум витрат на відібрані зразки та проведення експертизи.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує про помилковість висновків суду першої інстанції, що позивачем не доведено відшкодування вартості відібраних зразків. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано та не досліджено відеозапис перевірки, який є належним доказом придбання на експертизу зразків продукції та їх опломбування. А також не враховано, що відповідача ознайомлено з результатами випробувань (експертизи) та дотримано процедуру відбору зразків. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
У подальшому позивачем було подано до суду клопотання  про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, а також додаткові пояснення до апеляційної скарги.
Розглянувши вказане клопотання апелянта, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів КАС України, а саме п. 4 ч. 9 ст. 171 питання про те за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа суддя вирішує після одержання позовної заяви. У свою чергу, зі змісту ухвали про відкриття провадження в даній справі від 01 липня 2020 року вбачається, що суд вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб для участі у ньому.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
За наведених обставин, проаналізувавши матеріали апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 12 КАС України, колегією суддів встановлено, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання апелянта про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого останній зазначає, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а викладені у апеляційній скарзі доводи - такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Разом з цим, відповідач стверджує, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору було правильно встановлено обставини справи та надано їм належну правову оцінку з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
З огляду на викладені у відзиві обставини, відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області  подало відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 03.09.2019, начальником ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області було видано наказ №445-ОД про проведення планової перевірки ТОВ «Технополіс-1» м. Суми, вул. Кооперативна,1 на предмет вивчення характеристик електричного та електронного обладнання, кухонної техніки (для збереження продуктів для механічної та термічної обробки, для приготування кави, чаю, напоїв), техніки для використання в побуті, які розповсюджуються за адресою: м.Суми, Кооперативна, 1 в період з 03 по 04 вересня 2019 року.
03.09.2019 на підставі вказаного наказу оформлено направлення № 61 на проведення перевірки характеристик продукції, де у якості підстави перевірки зазначено секторальний план державного нагляду на 2019, який суду не надано.
В цей же день за №10 було прийнято рішення про відбір зразків продукції у ТОВ «Технополіс-1», м. Суми вул. Кооперативна,1, згідно акту №48 перевірки характеристик продукції.
03.03.2019 було прийнято рішення про призначення експертизи (випробувань) продукції ТОВ «Технополіс-1», зазначеної у рішенні про відбір зразків від 03.09.2019.
03.03.2019 актом №10 було зафіксовано відбір продукції у ТОВ «Технополіс-1»                  м. Суми, вул. Кооперативна, 1. В акті, олівцем, невідомою особою зроблена примітка «надіслано через відділення поштового зв`язку №21 від 05.09.2019 р.».
04.09.2019 актом перевірки характеристик продукції магазину №48, який знаходиться в м. Суми, вул. Кооперативна, 1 ТОВ «Технополіс-1» зазначено, що підставою для здійснення планового виїзного заходу є наказ від 03.09.2019 №445-ОД та направлення на проведення перевірки 03.09.2019 року №61.
В акті також зазначено термін проведення планового заходу з 03.09.2019 по 10.10.2019.
Актом перевірки позивача були зафіксовані наступні порушення: електроплитка настільна не має Інструкції та інших текстів, які написані офіційною мовою країни; виробником на електрообладнанні не позначено своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи торгівельна марка (знак для товарів чи послуг); контактна поштова адреса та єдине місце, за яким можна зв`язатися з виробником згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, не вказано; не нанесено знак відповідності продукції технічним регламентам на електрообладнання або його табличку з технічними даними.
Відповідно до копії фіскального чеку 324981310130, невідомими особами, 04.09.2019, в магазині «Технополіс», була проведена оплата вартості двох електричних плиток «Есперанса» вартістю 299,00 грн. кожна; двох випрамлячів волосся «Ровента» вартістю 599,00 грн. кожний та двох фенів «Ровента», вартістю 799,00 грн. кожний, на загальну суму 2814 грн.
12.12.2019 ГУ Держпродспоживслужби у Сумській області направило директору ТОВ «Технополіс-1» лист-вимогу №4233-05.2/19, яким повідомило, що відповідно до постанови КМУ від 31.08.2011 року № 921 «Деякі питання відшкодування суб`єктом господарювання вартості відібраних зразків нехарчової продукції та проведення їх експертизи (випробування)», відповідачеві необхідно відшкодувати органу державного ринкового нагляду вартість відібраних зразків у сумі 458,00 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи у сумі 6597,96 грн.
Не отримавши відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертизи та оплатою товару, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем під час проведення контрольного заходу (перевірки характеристик продукції відповідача, відбору зразків цієї продукції, прийняття рішення про призначення експертизи) допущено численні процедурні порушення, які нівелюють підстави для висновку про невідповідність продукції відповідача вимогам законодавства щодо нехарчової продукції та його право на отримання відшкодування.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України в органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлює Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Приписами статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено, що під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.
Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки.
Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. 
Відповідно до статті 13 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" відбір зразків продукції здійснюється на підставі письмового вмотивованого рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) згідно із законом.
У рішенні про необхідність відбору зразків продукції зазначаються кількість зразків для кожного виду або типу продукції, необхідних для експертизи, а також місце здійснення цієї експертизи.
Відбір зразків продукції здійснюється в кількості не менш як два екземпляри, один (контрольний) з яких залишається у суб`єкта господарювання.
Згідно з положеннями статті 14 вказаного Закону відбір зразків продукції здійснюється посадовою особою органу державного нагляду (контролю) у присутності керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженої ним особи (фізичної особи - підприємця або уповноваженої ним особи) і засвідчується актом відбору зразків продукції.
До початку відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) зобов`язана пред`явити рішення про відбір зразків продукції та роз`яснити суб`єкту господарювання порядок відбору зразків продукції.
Суб`єкт господарювання має право бути присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції і заявляти клопотання з приводу цих дій, про що вноситься запис до акта відбору зразків продукції.
Правила відбору зразків продукції затверджуються Кабінетом Міністрів України. Кількість зразків продукції, що відбираються, має відповідати кількості, зазначеній у рішенні органу державного нагляду (контролю) про відбір зразків продукції.
За приписами статті 17 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для з`ясування питань, пов`язаних зі здійсненням державного нагляду (контролю), за рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) може призначатися експертиза (випробування).
Посадові особи, які здійснюють державний нагляд (контроль), зобов`язані ознайомити суб`єкта господарювання з рішенням про призначення експертизи (випробування), а після її закінчення - з висновком експертизи (випробування).
Залучення експертів здійснюється на договірних засадах за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) відповідно до законодавства.
Строк проведення експертизи (випробування) становить чотирнадцять робочих днів з дня прийняття рішення про призначення експертизи (випробування).
Строк проведення експертизи (випробування) може бути продовжено тільки в разі, якщо методикою проведення такої експертизи (випробування) передбачається більш тривалий час.
Статтею 27 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що відбір зразків продукції здійснюється за умови повного відшкодування власнику такої продукції їх вартості.
Відбір зразків продукції і проведення їх експертизи (випробування) здійснюються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі вмотивованого письмового рішення керівника органу ринкового нагляду або його заступника.
Експертиза (випробування) зразків продукції проводиться у випробувальних лабораторіях чи інших організаціях, акредитованих на право проведення таких робіт Національним органом з акредитації, на підставі договорів, укладених з ними органами ринкового нагляду.
Витрати, пов`язані з відбором, доставкою та проведенням експертизи (випробування), у тому числі з оплатою зразків продукції, фінансуються за рахунок органу ринкового нагляду.
Якщо за результатами експертизи (випробування) зразків продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, відповідний суб`єкт господарювання відшкодовує вартість відібраних зразків та проведення їх експертизи (випробування) в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Аналогічно за приписами статті 16 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» витрати, пов`язані з відбором, доставкою та проведенням експертизи (випробування) зразків продукції, фінансуються за рахунок органу державного нагляду (контролю).
У разі підтвердження результатами експертизи (випробування) факту порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства суб`єкт господарювання відшкодовує витрати на проведення експертизи (випробування) в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм відшкодування суб`єктом господарювання вартості відібраних у нього зразків нехарчової продукції (далі - продукція) та проведення їх експертизи (випробування) (далі - експертиза) у разі, коли за результатами експертизи встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає вимогам, встановленим технічними регламентами визначено Порядком відшкодування суб`єктом господарювання вартості відібраних зразків нехарчової продукції та проведення їх експертизи (випробування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011 р. №921 (далі - Порядок №921).
Згідно пункту 2 Порядку №921, орган державного ринкового нагляду в тижневий строк після ознайомлення суб`єкта господарювання з висновком експертизи, під час проведення якої встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, готує документи, що підтверджують вартість відібраних зразків та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, включаючи витрати на доставку зразків продукції до місця проведення експертизи, та надсилає їх суб`єкту господарювання рекомендованим листом з повідомленням про вручення або листом з оголошеною цінністю чи вручає під розписку.
Суб`єкт господарювання в тижневий строк з моменту надходження зазначених документів відшкодовує органу державного ринкового нагляду вартість відібраних зразків та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, шляхом перерахування коштів до державного бюджету. Суб`єкт господарювання відшкодовує вартість відібраних зразків продукції за умови оплати вартості таких зразків органом державного ринкового нагляду.
Пунктом 3 Порядку №921 визначено, що у разі незгоди суб`єкта господарювання з результатами експертизи орган державного ринкового нагляду проводить повторну експертизу за заявою суб`єкта, яка подається в тижневий строк після ознайомлення з висновком основної експертизи. Якщо за результатами проведення повторної експертизи встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, суб`єкт господарювання відшкодовує органу державного ринкового нагляду вартість відібраних зразків та витрати, пов`язані з проведенням основної і повторної експертизи, відповідно до пункту 2 цього Порядку.
З матеріалів справи вбачається, що державним підприємством «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було складено протокол від 20.09.2019 №61230 випробувань настільної електроплитки «Есперанса» виробництва Есперанса, Республіка Польща на замовлення ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області для перевірки зразка плитки на відповідність вимогам ДСТУ EN. Прилади побутові та аналогічні електричні. Безпека. Частина 1. Загальні вимоги постанови КМУ від 16.12.2015 р. №1067.
Проте, позивачем суду не надано доказів ознайомлення ТОВ «Технополіс-1» з протоколом №61230 від 20.09.2019 випробувань електроплитки «Есперанса».
Під час апеляційного розгляду справи, колегією суддів встановлено, що відповідач заперечує його ознайомлення з актом перевірки та доданими до нього протоколами випробувань. Наголошує, що копія протоколу випробувань вперше йому надана в якості додатка до позовної заяви.
У свою чергу, колегія суддів зазначає, що доказів підтвердження направлення протоколу №61230 від 20.09.2019 ТОВ «Технополіс-1» матеріали справи не містять.
Посилання апелянта про направлення вказаних документів разом із іншими документами також не підтверджено належними, достатніми та допустими доказами (зокрема, описом документів, тощо).
Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що в силу пункту 3 Порядку № 921, ознайомлення суб`єкта господарювання з висновком експертизи надає йому право висловити свою незгоду з її результатами та у разі необхідності звернутися з заявою про проведення повторної експертизи.
Також, згідно пункту 2 Порядку № 921 від 31.08.2011, право направляти документи, що підтверджують витрати, пов`язані з проведенням експертизи у органу державного контролю виникає виключно за результатами ознайомлення підконтрольного суб`єкта з висновком експертизи, і це право не пов`язано лише з наявністю висновку, як це відображено ГУ Держпродспоживслужби в Сумській області у листі №4233-05.2/19 від 12.12.2019.
Крім цього, на підтвердження направлення ТОВ «Технополіс-1» листа-вимоги про відшкодування вартості відібраних зразків та проведення їх експертизи (випробування) позивачем  надано копію листа №4233-05.2/19 від 12.12.2019.
На вказаній копії листа невідомою особою зроблено напис «отримано 17.12.2019».
Проте, пунктом 2 Порядку від 31.08.2011 № 921 чітко передбачено спосіб надсилання документів, які підтверджують вартість відібраних зразків та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, включаючи витрати на доставку зразків продукції до місця проведення експертизи суб`єкту господарювання: це рекомендоване поштове відправлення зі зворотнім повідомленням про вручення або листом з оголошеною цінністю та/або під розписку, разом з документами, які підтверджують понесення таких витрат.
Матеріали справи свідчать, що напис невідомої особи про одержання листа, зроблений лише на першому аркуші листа-вимоги, з урахуванням додатку в 1 аркуш та в одному примірнику, що виключає можливість одержання відповідачем всіх документів, які підтверджують вартість відібраних зразків та придбання продукції, оскільки лише протокол випробування № 61230 вміщає 25 сторінок. 
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не одержував документи, якими підтверджені витрати, понесені позивачем під час здійснення контрольного заходу.
Отже, позивачем суттєво порушено вимоги Порядку за яким здійснюється  відшкодування суб`єктом господарювання вартості відібраних у нього зразків нехарчової продукції та проведення їх експертизи.
На підтвердження понесених витрат за проведення випробувань електроплитки, позивачем до суду першої інстанції надано: акт виконаних робіт № 0693 від 25.10.2019, а для підтвердження витрат, пов`язаних з відібранням зразків продукції для подальшого дослідження, фіскальний чек №324981310130 від 04.09.2019.
Відповідно до приписів ч.1-3 ст.27 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» №2735, відбір зразків продукції здійснюється за умови повного відшкодування власнику такої продукції їх вартості.
Разом з цим, як вбачається із наданих суду документів: рішення про відбір зразків продукції, акт відбору зразка №10 та рішення про призначення експертизи датовані 03.09.2019.
Тобто, відбір продукції та документальне оформлення цього факту відбулось 03.09.2019. Проте, на підтвердження фінансування витрат за рахунок органу ринкового нагляду ГУ Держпродспоживслужби надало фіскальний чек №3000725502 від 04.09.2019 на суму 2814,00 грн. про придбання електричних плиток «Есперанса»; двох випрямлячів для волосся та двох фенів. 
Таким чином, колегія суддів зазначає, що пов`язаність вказаної покупки 04.09.2019 з відбором зразків продукції в межах здійснення контрольного заходу позивачем 03.09.2019 належними доказами не доведена, а судом не встановлена. 
Матеріали справи свідчать, що всупереч вимог ч.2 ст.14 Закону України №877, відбір зразків продукції було проведено посадовою особою органу державного нагляду (контролю) за відсутності керівника суб`єкта господарювання; до початку відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) не пред`являла рішення про відбір зразків продукції та не роз`яснювала суб`єкту господарювання порядок відбору зразків.
Суб`єкт господарювання не був присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції, чим був позбавлений права заявляти клопотання з приводу цих дій, що підтверджується відміткою, зробленою в акті відбору зразків №10 від 03.09.19 про надіслання акту через відділення поштового зв`язку 05.09.2019 за відсутності документального підтвердження надсилання/вручення копії акту уповноваженій особі відповідача.
Щодо доводів апелянта про неврахування судом відеозапису перевірки, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно ч.ч. 2, 4 ст. 99 КАС України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Оглянувши наданий позивачем диск відеозапису, колегією суддів встановлено, що він не містить відомостей щодо джерела його походження, способу отримання, а також його повноту, автентичність.
Частина 1 статті 74 КАС України передбачає, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
При цьому, відповідач поставив під сумнів відповідність наданого електронного доказу, оскільки наданий відеозапис не відображає всі етапи здійсненого заходу та не стосується предмету перевірки; посадових осіб відповідача не попереджено про використання засобів відеофіксації.  
Частина 5 статті 99 КАС України: якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Відтак, посилання контролюючого органу на відеозапис перевірки, є безпідставним.
Також, позивачем у якості доказу понесених витрат на проведення експертизи надано суду: копію договору № 110 від 26.04.2019 та акт здачі-приймання виконаних робіт від 25.10.2019 № 0693.
Згідно вказаного акту загальна вартість дослідження нехарчової продукції на відповідність вимогам  стандартів становить 6 597, 96 грн.
На підтвердження оплати витрат понесених на здійснення експертизи позивачем надано до суду апеляційної інстанції копію платіжного доручення № 321 від 08.11.2019 на суму 6 597, 96 грн.
Однак, колегія суддів зазначає, що вказані документи містять розбіжності. 
Так, апелянт в апеляційній скарзі посилається на акт здачі-приймання виконаних робіт від 25.10.2019 № 0693, проте, у наданому апелянтом платіжному дорученні № 321 від 08.11.2019 року на суму 6 597, 96 грн. в призначенні платежу зазначено, що оплата здійснюється згідно акта  № 0693 від 23.10.2019.
Крім цього, колегія суддів зазначає, що в порушення вимог ч. 4 ст. 308 КАС України, апелянтом не надано пояснень та доказів на їх підтвердження щодо неможливості подання вказаного платіжного доручення до суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції не уповноважений досліджувати докази, які не були подані до суду першої інстанції без поважних на те причин.
Враховуючи викладене, на підставі положень ч. 4 ст. 308 КАС України, у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для прийняття вказаного платіжного доручення № 321 від 08.11.2019 на суму 6 597, 96 грн. як належного доказу, який стосується предмета доказування.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. 
Водночас, апелянтом не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано суду жодних належних та допустимих доказів які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з ТОВ «Технополіс-1» суми витрат, понесених на проведення експертизи та вартості відібраних зразків товарів.
Отже, на підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та правові підстави для їх задоволення відсутні.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.
У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи контролюючого органу не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                    А.Б. Парінов
          
Судді:                                                                                          Г.В. Земляна

                                                                                                    О.В. Карпушова