П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/3975/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Польовий О.Л. 
          Суддя-доповідач:  Гонтарук В. М. 

25 березня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Курка О. П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління ДПС в Хмельницькій області  на  рішення   Хмельницького окружного адміністративного суду  від  27 жовтня 2020 року (ухваленев м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2020 року позивач звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
26 січня 2021 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 01 лютого 2021 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 15.12.2006 Хмельницька районна державна адміністрації та ОСОБА_2 , спадкоємицею якого є ОСОБА_1 , уклали договір №243 оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за межами села Грузевиці, Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.
09.06.2020 Хмельницька обласна державна адміністрація та ОСОБА_1 уклали угоду №216 про припинення договору оренди земельної ділянки від 15.12.2006 №243.
Головне управління ДПС у Хмельницькій області сформувало податкове повідомлення-рішення від 15.06.2020 №135924-5805-2225, яким визначило позивачці податкове зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за період з 01.01.2020 по 09.06.2020 в сумі 62169,75 грн.
Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, позивач звернулась до суду для його скасування.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в угоді від 09.06.2020 №216 Хмельницька обласна державна адміністрація та ОСОБА_1 визначили, що у позивача відсутня заборгованість по орендній платі за договором від 15.12.2006 №243, вказана угода є чинною, в судовому порядку не визнана недійсною, а тому відсутні підстави стягувати заборгованість по орендній платі.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Платниками плати за землю в частині орендної плати, передбаченої ст.. 288 Податкового кодексу України, є суб`єкти господарювання та фізичні особи-громадяни, які уклали з органом місцевого самоврядування договір оренди земельної ділянки державної та комунальної власності ."
Сплата за оренду земельними ділянками земель державної та комунальної власності передбачено сплату рівними частинами щомісяця - п. 287.3 ст.287 ПК України .
Згідно з п. п. 288.1-288.3 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати зі земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є оренда земельної ділянки.
Сума орендної плати обумовлюється сторонами у договорі оренди земельної ділянки поряд іншими умовами, в даному випадку - це п. 3.3 розділу 3 Додаткової угоди №212 до Договору оренд земельної ділянки №243 від 15 Д2.2006 року . Договір оренди є різновидом договорів майнового найму, відносини за якими регулюються главою 25 Цивільного Кодексу України. Оскільки умов договору оренди є чинними на весь строк дії договору, то сума орендної плати залишаєш: незмінною до кінця строку дії договору, якщо сторони не дійдуть згоди щодо зміни суми оренд» плати ( у бік збільшення чи зменшення).
Відповідно до п.287.1 ст.287 ПК України у разі припинення права користування земельної ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у користування  орендаря у поточному році.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільна кодексом України, Законом України "Про оренду землі"  від 06.10.1998 року №161-XIV (із змінами доповненнями) - законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповіді до них, а також договором оренди землі.
За приписами ст.15 Закону України "Про оренду землі" та ст. 284 Господарського кодексу України  однією із істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та  умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності.
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які розділу Змелюються відповідно до Податкового кодексу України) .
Доказами сплати орендарем сум орендної плати згідно Договору оренди земельної ділянки є платіжні  документи про перерахування коштів ( банківські документи, платіжні доручення).
Згідно ч.2 п. 288-1 ст.288 Податкового кодексу України, контроль за правильністю обчислення і справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється органами Державної податкової служби .
Частиною  2 п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України: "Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому  органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори  оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган ості про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни".
Фізичним особам (громадянам) нарахування сум орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (далі орендна плата) проводиться контролюючими органами (за місцезнаходженням  земельної ділянки на підставі:
- даних державного земельного кадастру;
-поданих платником земельного податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку;
- отриманої від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформації щодо укладених договорів оренди з фізичними особами (громадянами) ;
- поданих фізичними особами (громадянами) заяв про застосування пільги по відповідному виду платежу.
Пунктом 286.5 ст. 288 Податкового кодексу України : «Нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного  року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу».
Надаючи оцінку доводам апелянта стосовно того, що податкове повідомлення - рішення контролюючим органом винесено в межах чинного законодавства, а тому не підлягає скасуванню, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що 15.12.2006 Хмельницька районна державна адміністрації та ОСОБА_2 , спадкоємицею якого є ОСОБА_1 , уклали договір оренди № 243 земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_2 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за межами села Грузевиці, Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області площею 0,3890 га (кадастровий номер  6825082200:05:001:0051)  строком на 15 років.
Відповідно до додаткової угоди № 212 від 17.12.2019 року річна сума орендної плати становить 141 330 грн.
09.06.2020 Хмельницька обласна державна адміністрація та ОСОБА_1 уклали угоду №216 про припинення договору оренди земельної ділянки від 15.12.2006 №243, про що внесено запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до витягу №212310588 - 12.06.2020 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку площею 0,389 га (для розміщення та експлуатації будівель та споруд автотранспорту та дорожнього господарства) відповідно до договору оренди земельної ділянки від 15.12.2006 року № 243 та додаткової угоди № 212 від 17.12.2019 року до договору оренди земельної ділянки від 15.12.2006 року.
Відповідно до угоди № 216 від 09 червня 2020 року припинено договір оренди земельної ділянки № 243 від 15.12.2006 року укладеного між Хмельницькою районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 за взаємною згодою сторін.
На підставі вищезазначеної інформації (витягу № 212310588 від 12.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права) 15.06.2020 року було сформовано податкове повідомлення - рішення № 135924-5806-2225 на суму 62169,75 грн. за період з 01.01.2020 року по 09.06.2020 року.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.
Доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.
Водночас при винесенні судового рішення, судом першої інстанції не досліджено та позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт сплати орендарем - орендної плати, визначеної п. 3.3 розділу 3 Додаткової угоди №212 до Договору оренди земельної ділянки №243  від 15.12.2006 року. 
Більше того, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б  підтверджували, що  контролюючому органу було надано підтвердження  зі сторони орендодавця або орендаря щодо сплати позивачем орендної плати за фактичний період перебування землі у користуванні орендаря у поточному році, тобто  з 01.01.2020 року по 09.06.2020 року.
При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, що у позивача відсутня заборгованість по орендній платі за договором від 15.12.2006 року №243, посилаючись виключно на усні твердження зазначені в угоді № 216 про припинення договору оренди земельної ділянки від 15.12.2006 року № 243, оскільки вказана обставина не звільняє орендаря - в даному позивача від обов`язку виконувати умови договору оренди в частині погодженого розміру орендної  плати, що визначено п. 3.3 розділу 3 Додаткової угоди № 212 до Договору оренди земельної ділянки від 15.12.2006 року та не є належним та достатнім доказом у відповідності до вимог ст.ст. 71-74 КАС України.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги та долучені до неї докази в повній мірі підтверджують правомірність прийняття Головним управлінням ДПС у Хмельницькій  області податкового повідомлення - рішення  №135924-5805-2225 від 15.06.2020 року, у зв`язку з чим воно не підлягає скасуванню.
У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскарженому судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального п
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області задовольнити  повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.  
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Курко О. П.