ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 682/2183/20
Провадження № 22-ц/4820/107/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 січня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
секретаря: Журбіцького В.О.,
 
учасники справи: представник апелянта Мельник Н.П. ,
 
представник відповідача ОСОБА_3,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Славутської міської ради на ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2020 року (суддя Зеленська В.І.) про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову Виконавчого комітету Славутської міської ради до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2020 року Виконавчий комітет Славутської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив зобов`язати ОСОБА_2 привести об`єкт будівництва по АДРЕСА_1 у відповідність до отриманих ним містобудівних умов та обмежень, затверджених наказом управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Славутської міської ради від 01.04.2020 року №20-4/20му шляхом перебудови об`єкта з дотриманням гранично допустимої висотності будинку не вище 6 м та максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки 50%. 
З метою забезпечення позову в листопаді 2020 року позивач подав заяву, в якій просив заборонити ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме, виконання будівельних робіт по АДРЕСА_1 до вирішення позову по суті.
Заявник посилався на те, що будівництво по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 проводить із порушенням виданих йому містобудівних умов та обмежень, зокрема висота збудованого приміщення вже значно перевищила дозволену, також площа забудови земельної ділянки є більшою ніж передбачено умовами та обмеженнями. А тому вважає, що подальше виконання будівельних робіт може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення його позову. 
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2020 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником не надано доказів про те, що ним вживалися будь-які заходи щодо захисту порушених інтересів, в тому числі і шляхом проведення перевірки та винесення відповідних приписів.
В апеляційній скарзі Виконавчий комітет Славутської міської ради, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом не взято до уваги, що земельна ділянка на якій ведеться будівництво знаходиться в межах історико-архітектурного ареалу, межі та режими якого відображені в рішенні Славутської міської ради від 30.08.2019 року №9-43/2019 року. На забудову вказаної земельної ділянки управлінням містобудуванням та архітектури виконавчого комітету видано містобудівні умови та обмеження, якими встановлено наступні обмеження: відповідно до генерального плану міста, затвердженого рішенням Славутської міської ради від 05.04.2013 року №11-28/2013 року функціональне призначення земельних ділянок - зона житлової забудови, гранично допустима висотність будинків, не вище 6 м, а максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки - 50%. Апелянт вважає, що звернення Виконавчого комітету Славутської міської ради до суду з означеним позовом зумовлено необхідністю захисту інтересів територіальної громади. Разом з тим, відділ ДАБК не є юридичною особою та не може приймати участь у справі у якості сторони. Крім того, відділ ДАБК починаючи з 13.03.2020 року позбавлений можливості виконувати контрольні повноваження, визначені ст.41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема, у разі виявлення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, відділ не може складати акти перевірки, протоколи про виявлені порушення, приписи про усунення порушень або про зупинення виконання будівельних робіт. Звертає увагу, що ст.6 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється у тому числі органами місцевого самоврядування. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення. Вказує, що у разі забезпечення позову існує велика вірогідність спричинення збитків для відповідача. Водночас підстава та предмет заявленого позову обґрунтовується порушенням містобудівних умов та обмежень, які скасовані рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року. Вказував, що право на виконання будівельних робіт у нього виникло 19.08.2020 року, після подання повідомлення про початок будівельних робіт відповідно до ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 
В судовому засіданні представник апелянта Мельник Н.П. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За частиною 4 статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. 
Судом встановлено, що у жовтні 2020 року Виконавчий комітет Славутської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просив зобов`язати ОСОБА_2 , привести об`єкт будівництва по АДРЕСА_1 у відповідність до отриманих ним містобудівних умов та обмежень, затверджених наказом управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Славутської міської ради від 01.04.2020 року №20-4/20му шляхом перебудови об`єкта з дотриманням гранично допустимої висотності будинку не вище 6 м та максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки 50%. 
При цьому просив забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме виконання будівельних робіт по  АДРЕСА_1 до вирішення позову по суті.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Відповідно до положень статей 150, 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.
Положеннями п.2 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. 
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При цьому слід мати на увазі, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.
Згідно з частиною третьою статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві щодо наявності ознак влаштування четвертого поверху, невизнання відповідачем позовної заяви, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у забезпеченні позову.
Однак, оскільки мотивувальна частина ухвали суду містить посилання на вирішення матеріально-правових вимог по суті спору, у зв`язку з чим ця частина рішення суду підлягає зміні в редакції цієї постанови.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Славутської міської ради задовольнити частково.
Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 листопада 2020 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 25 січня 2021 року.

Судді                                                                        Т.О. Янчук

                                                                               А.В. Купельський

                                                                               О.І. Ярмолюк