ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3639/21 Справа № 191/2831/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Твердохліб А. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого – судді Демченко Е.Л.
                суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, - 

в с т а н о в и л а:

       У вересні 2020 року АТ КБ “ПриватБанк” звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
       Вказували, що 01 липня 2011 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною їх звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 175 грн.33 коп. та судових витрат. 
       Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ “ПриватБанк” заборгованість за кредитним договором №б/н від 01 липня 2011 року, станом на 31 липня 2020 року, в розмірі 1 292 грн.74 коп. та судові витрати у розмірі 2 102 грн. 
       В апеляційній скарзі АТ КБ “ПриватБанк”, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків та пені, просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні зазначених сум та задовольнити вимоги банку в цій частині, в іншій частині рішення суду залишити без змін. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач підписав довідку про умови кредитування, в якій передбачено процентну ставку 3,0% на місяць, порядок нарахування пені; заперечень щодо вказаної довідки відповідачем не надано; вказана довідка стосується саме укладеного договору б/н від 01 липня 2011 року; суд звільнив відповідача від відповідальності у вигляді неустойки, чим порушив права кредитора.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ “ПриватБанк” на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна. 
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення змінити в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів та пені, суд першої інстанції виходив з того, що довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», стосується іншого кредитного договору ОСОБА_1 , а саме: SAMDN50000046987513, тому не є належним доказом у даній справі.
       Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Встановлено місцевим судом і це підтверджується матеріалами справи, що 01 липня 2011 року ОСОБА_2 підписав «анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку», внаслідок чого отримав кредит (а.с.13), у заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.
       З розрахунку позивача (а.с.6-10) вбачається, що станом на 31 липня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 10 175 грн.33 коп., яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом — 1 292 грн.74 коп., - заборгованості за відсотками за користування кредитом – 8 591 грн.17 коп., - заборгованості за комісією – 00 грн.00 коп., - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором – 291 грн.42 коп.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
       Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги ст.ст.1049,1054 ЦК України, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту. 
       Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
       Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
       При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що довідкою від 01 липня 2011 року сторонами узгоджено розмір процентної ставки та пені, однак звертає увагу на наступне.
       Згідно довідки від 01 липня 2011 року (а.с.14), підписаної відповідачем, передбачено процентну ставку 3% на місяць та порядок її нарахування - нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік.
       З розрахунку позивача (а.с.6-10) вбачається, що залишок поточної (непростроченої) заборгованості складає 0 грн., розрахунок процентів здійснено позивачем на залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом, що не передбачено умовами укладеного між сторонами договору.
       Довідка від 01 липня 2011 року також не передбачає нарахування пені на прострочену заборгованість.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач не довів своїх вимог в частині стягнення з відповідача процентів та пені, рішення місцевого суду в цій частині підлягає зміні в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні зазначених вимог.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та пені.
       Керуючись ст.ст.374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 
       
п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

       Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2020 року змінити в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та пені.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 19 березня 2021 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                                                               Макаров М.О.