П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/5295/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Комар Павло Анатолійович  
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
25 березня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Граб Л.С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В.,
представників сторін, 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року  (місце ухвалення - м.Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.01.2021 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області №198482 від 04.09.2020. Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.
06.01.2021 представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення, яка мотивована тим, що у рішенні від 04.01.2021 судом не вирішено питання щодо понесених ОСОБА_1 судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. Крім того, представник зазначає, що 29.12.2020 ним подано клопотання про залучення співвідповідача, у якому, серед іншого зазначив, що детальний опис буде надано не пізніше 5 днів з дня ухвалення рішення по справі. Тому, 05.01.2021 представником позивача надано детальний опис робіт (наданих послуг) за договором 64/20 про надання професійної правничої допомоги від 17.09.2020.

За наслідками розгляду вказаної заяви  Вінницьким окружним адміністративним судом прийнято ухвалу від 15 січня 2021 року, якою у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено. 

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Вінницького окружного адміністративного суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.
Представник відповідача заперечив щодо задоволення апеляційної скарги  та просив суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Частина 1   ст. 252 КАС України   передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку   ст. 252 КАС України.
Частиною 1   ст. 139 КАС України   передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього   Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що якщо судом не вирішено питання про судові витрати суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього   Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи видно, що позивачем у позовній заяві було зазначено, що детальний опис про надану професійну правничу допомогу адвокатом у даній справі буде наданий суду до закінчення судових дебатів. 

Відповідно до статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, умовами прийняття додаткового рішення про відшкодування позивачу судових витрат є наявність поважних причин неможливості надання доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, зазначення про них у поданій, до закінчення судових дебатів заяві, та подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
При цьому, у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постанові від 12.11.2020 у справі №640/13697/19.

На підтвердження витрат на надання правової допомоги представником позивача до позовної заяви надано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 17.09.2020 №64/20-а, Додаток №1 до договору №64/20-а про надання професійної правничої допомоги від 17.09.2020 та квитанцію до прибуткового касового ордера №64 від 17.09.2020 на суму 15000 грн.
17.09.2020 між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 укладено договір про надання професійної правничої допомоги №64/20-а
Пунктом 1 цього договору передбачено, що клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.
Відповідно до п. 4.1 договору, гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою (Додаток №1) до цього Договору, яка є її невід`ємною частиною.
Додатком №1 до договору №64/20-а про надання професійної правничої допомоги від 17.09.2020 визначено, що винагорода за надання правової допомоги згідно договору від 17.09.2020 (далі іменується як Гонорар), складає 15000 грн. Представником позивача надано квитанцію до прибуткового касового ордера №64 від 17.09.2020 на суму 15000 грн.
Водночас, як вже було зазначено, у позовній заяві позивач повідомив суд, що детальний опис про надану професійну правничу допомогу буде наданий суду до закінчення судових дебатів.
Отже, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що до прийняття судового рішення позивач не був позбавлений можливості подати докази розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, представником позивача до заяви від 06.01.2021 не додано жодних доказів на підтвердження наявності поважних причин, що унеможливлювали надання відповідних доказів до закінчення розгляду справи,  також не надано акт виконаних робіт.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 134,139, 143, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  30 березня 2021 року.

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сторчак В. Ю.    Граб Л.С.