П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7089/20	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФРУТ КОМПАНІ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, зобов`язання зареєструвати податкову накладну,
за участю третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЙМ»

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.
У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРФРУТ КОМПАНІ» (далі - ТОВ «УКРФРУТ КОМПАНІ») звернулося до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС України в Одеській області), Державної податкової служби України (далі - ДПС України), в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС України в Одеській області про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування №1643665/40379140 від 16 червня 2020року;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну №91 від 22 травня 2020 року.
Обґрунтовуючи вимоги платник податків указував, що надав контролюючому органу всі наявні у нього документи, що підтверджують здійснення господарської операції щодо поставки контрагенту -ТОВ «ЛАЙМ» овочів та фруктів.
На його думку, надані документи відповідали законодавчим вимогам, які пред`являються для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Так, як пояснює ТОВ «УКРФРУТ КОМПАНІ», ним був укладений контракт з іноземною фірмою на поставку товару. Поставлений даною фірмою товар (мандарини муркот) зберігалися на його складі, а в подальшому проданий ТОВ «Лайм». Перелік документів на підтвердження наведених господарських операцій був наданий податковому органу.
У свою чергу, на думку позивача, контролюючий орган, вважаючи, що поданий недостатня кількість документів, у спірному рішенні, не конкретизував, які саме документи необхідно додатково надати для реєстрації податкових накладних, що ставить його як платника податків у стан правової невизначеності та позбавляє його можливості надати необхідний, у розумінні суб`єкта владних повноважень, пакет документів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року позов ТОВ «УКРФРУТ КОМПАНІ» задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС України в Одеській області про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування №1643665/40379140 від 16 червня 2020 року та зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №91 від 22 травня 2020 року.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем, на підтвердження реальності господарських операцій з вказаним контрагентом, було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленнями про подання пояснень та копій документів на підтвердження правомірності складення податкової накладної,  реєстрація якої зупинена.
Понад те, суд зазначив, що зі змісту оскаржуваного рішення контролюючого органу неможливо встановити конкретної причини та підстави його прийняття. Спірне рішення, на думку суду першої інстанції, містить лише загальну фразу про те, що надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Проте, яких саме документів не вистачає, контролюючим органом не зазначено.
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції відзначив, що відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності за виключенням того, що акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте, на думку суду першої інстанції, саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ГУ ДПС України в Одеській області, просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги контролюючим органом зазначено, що спірне рішення про відмову в реєстрації податкової накладної прийнято виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв.
Наголошує на тому, що оскаржуване рішення Комісії містить інформацію про те, яких саме документів не надано позивачем разом із повідомленням, а саме: 
первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків.
Таким чином, для підтвердження реальності операції підприємство, на думку Комісії регіонального рівня, повинно було надати повний обсяг документів, але, наданий обсяг є недостатнім для реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

ТОВ «УКРФРУТ КОМПАНІ» не скористалося процесуальним правом звернення до суду з відзивом на апеляційну скаргу.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «УКРФРУТ КОМПАНІ» зареєстровано з 29 березня 2016 року. Основним видом економічної діяльності підприємства є оптова торгівля фруктами та овочами (КВЕД 46.31).
25 березня 2018 року між ТОВ «УКРФРУТ КОМПАНІ» (Постачальник) та ТОВ «ЛАЙМ» (Покупець) було укладено договір поставки №25/03-18. (а.с.38-42).
22 травня 2020 року ТОВ «УКРФРУТ КОМПАНІ» складено податкову накладну (далі - ПН) №91 та направлено її 09 червня 2020 року до ДПС України для реєстрації в ЄРПН.
Згідно отриманої квитанції від 10 червня 2020 року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено, оскілки платник податків, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. 
Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

На виконання п.п.201.16.2. п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «УКРФРУТ КОМПАНІ» направило на адресу ДПС України повідомлення від 12 червня 2020 року №1 щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій ПН/РК (кількість додатків – 12), зокрема:
- контракт №23/04/19 від 23 квітня 2019 року з нерезидентом щодо поставки фруктів та овочів
- митні декларації форми МД-2№UА 500050/2020/200378 від 11 січня 2020року; 
- ВН №624 від 22 травня 2020року;
- договір поставки №25/03-18 від 25 березня 2018року;
- платіжне доручення №2014 від 02 червня 2020року;
- акт виконаних робіт №ОДИВ-00083 від 10 січня 2020року
- протокол випробувань №112/2 від 06 лютого 2020року;
- договір оренди №01/01-20-4 від 01 січня 2020року;
- штатний розпис та пояснення.

Рішенням ГУ ДПС України в Одеській області від 16 червня 2020року №1643665/40379140 відмовлено у реєстрації ПН №91 від 22 травня 2020 року.
Підставою для відмови в реєстрації у ЄРПН зазначеної ПН слугувало: неподання платником податків копій документів: первинних документів щодо придбання/постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів. актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункові документи та банківські виписки з особових рахунків.
23 червня 2020 року ТОВ «УКРФРУТ КОМПАНІ» подано скаргу до ДПС України на вказане рішення в якій надано пояснення щодо реальності здійснення господарської операції, внаслідок якої було виписано податкову накладну, та повторно, на підтвердження цього факту, надані первинні документи.

За результатами  розгляду скарги, остання залишена без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні скарги позивача ДПС України послалася на ті ж обставини, що і в оскаржуваному рішенні 16 червня 2020 року №1643665/40379140, а саме: ненадання платником податків копій первинних документів щодо постачання /придбання товарів/послуг. зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури/інвойси, ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин, діяла постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Дана постанова містить Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1).
Відповідно до п.8 цих Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12 грудня 2019 року затверджений «Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок №520).
Так, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Враховуючи викладені норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний, але не вичерпний перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі як ненадання платником податку копій документів, відповідно до п.5 Порядку №520 не може бути застосована.
Однак, суб`єкт владних повноважень, зупиняючи реєстрацію податкової накладної та в подальшому, приймаючи рішення про відмову в її реєстрації, не вказав платнику податку, які саме документи необхідно надати платником податків на розгляд комісії ГУ ДПС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в ЄРПН для реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Контролюючим органом у квитанції від 23 квітня 2020 року, згідно якої податкову накладну прийнято, але реєстрацію її зупинено, лише запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
У спірному рішенні вказано таке: ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2019 року (справа №822/1878/18) дійшов висновку, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Також у постановах від 04 грудня 2018 року (справа №821/1173/17) та від 09 липня 2019 року (справа №140/2093/18) Верховний Суд вказував, що відсутність в оскаржуваних рішеннях мотивів їх прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності за виключенням того, що акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності.
У свою чергу, судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем для реєстрації податкових накладних в ЄРПН надані до контролюючого органу всі наявні у нього первинні та інші бухгалтерські документи на підтвердження здійснення господарської операції з контрагентом ТОВ «ЛАЙМ», що надавало можливість суб`єкту владних повноважень зареєструвати податкову накладну в ЄРПН.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання фіскальним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, призводить до його протиправності.
Згідно ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що дані доводи відтворюють доводи, що були надані у відзиві на позовну заяву і на ці доводи суд першої інстанції надав належну правову оцінку.
Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, в апеляційній скарзі не зазначено.
Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави, відповідно до статті 316 КАС України, для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФРУТ КОМПАНІ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, зобов`язання зареєструвати податкову накладну – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                             Л. В. Стас
суддя                                                             Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 09.02.2021 року.