УХВАЛА

16 лютого 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/5496/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковський О.В. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.  

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод"
на постанову  Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2020 
у складі колегії суддів: головуючого - Іванова О.Г., суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.,
у справі № 904/5496/19
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "КОРУНД",
до    Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод"
про    стягнення 5 196 891 грн. 27 коп.,-

ВСТАНОВИВ:
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі  № 904/5496/19.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/5496/19 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 28.01.2021.
Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на відповідність вимогам ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Основного Закону серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно вимог частини першої статті 304 Господарського процесуального кодексу України, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 23 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 
В даному випадку скаржником в касаційному порядку оскаржується постанова Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі № 904/5496/19, предметом перегляду якої була ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020, якою визнано наказ таким, що не підлягає виконанню, яка відповідно до ст. 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягає касаційному скарженню, адже ухвали зазначені у пункті 23 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України не входять в перелік визначений п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України  суд касаційної  інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що згідно з Рекомендацією    № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, для запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).
Наявність вичерпного переліку ухвал суду першої інстанції, які після їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені до касаційного суду, не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду зумовлено виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким має на меті забезпечити сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду", що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.
Оскільки Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний завод" подано касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2020, предметом перегляду якої була ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020, якою визнано наказ таким, що не підлягає виконанню, яка виходячи із вимог ст.ст. 255, 287 та 304 Господарського процесуального кодексу України не підлягає касаційному скарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 255, пунктом 2 частини 1 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -                     
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі                        № 904/5496/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            О.В. Васьковський
Судді                                                                                                         В.В. Білоус 
                                                                                                               В.Я. Погребняк