Справа № 135/78/21 
Провадження № 33/801/230/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач: Матківська М. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В., 
розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бодачевського Р. В.,
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Ладижинського міського суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 161875, складеного 19 січня 2021 року о 02 год 55 хв, - водій ОСОБА_1 19 січня 2021 року о 02 год 25 хв у м. Ладижин по вул. Наконечного керував автомобілем Renault Megane Scenic, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння; огляд на факт вживання алкоголю проводився у Ладижинській міській лікарні лікарем-наркологом, чим порушив вимоги пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду, у якій зазначив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, пославшись на те, що у десятиденний строк з дня винесення оскаржуваної постанови він не мав можливості подати апеляційну скаргу, оскільки суд першої інстанції справу розглянув у його відсутності та у відсутності його захисника – адвоката Бодачевського Р. В. Копію постанови суду він отримав 19 лютого 2021 року та подає апеляційну скаргу в межах десятиденного строку з дня отримання копії постанови.
В апеляційній скарзі, пославшись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та винести нову постанову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції порушив його право на захист, оскільки розглянув справу у його відсутність та за відсутності його захисника Бодачевського Р. В., який подав до суду заяву про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості в іншому судовому засіданні, а без участі адвоката він не міг брати участі у розгляді справи. Також зазначив, що судом першої інстанції адміністративний матеріал було направлено на доопрацювання до відділення поліції, в результаті чого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 161875 було внесено дописку в частині часу вчинення адміністративного правопорушення, що не допускається згідно з пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06 листопада 2015 року. Крім того, судом не враховано, що 19 січня 2021 року біля 02 год 25 хв автомобілем керував не він, а його дружина, що видно із запису CD-диску, долученого працівниками поліції до справи, де зафіксовано, що біля вхідних дверей автомобіля стоять дві особи – він та його дружина. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник – адвокат Бодачевський Р. В. підтримали апеляційну скаргу і просять її задовольнити. При цьому захисник подав клопотання про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_2 ; про дослідження СД-диску із записом подій 19 січня 2021 року; долучення адвокатського запиту і відповіді на нього.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що автомобілем керувала вона, маючи посвідчення водія, проте із працівниками поліції розмовляв її чоловік ОСОБА_1 і всі документи надавав він. Її нічого не запитували. Вона забрала із машини дитину і разом пішли у будинок.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 12 лютого 2021 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бодачевського Р. В.
Копію постанови адвокат Бодачевський Р. В. отримав 18 лютого 2021 року, а ОСОБА_1 – 19 лютого 2021 року (а. с. 30, 32).
Апеляційну скаргу на постанову суду ОСОБА_1 подав до суду 01 березня 2021 року, тобто протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду.
Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому цей строк підлягає поновленню.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП, в редакції, що була чинною на час вчинення правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція).
Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 161875 від 19 січня 2021 року водій ОСОБА_1 19 січня 2021 року о 02 год 25 хв у м. Ладижин по вул. Наконечного керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; огляд на факт вживання алкоголю проводився лікарем-наркологом у Ладижинській міській лікарні (а. с. 1).
Згідно висновку КП «Ладижинська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 10 від 19 січня 2021 року ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; Drager 6810 – 1,66 проміле (а. с. 4).
Також до матеріалів справи долучено роздруківку з технічного приладу «Drager Alcotest 6810» результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 19 січня 2021 року о 02 год 50 хв, тест № 1904, результат тесту – 1,66 проміле (а. с. 3).
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров`я.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права на захист ОСОБА_1 , оскільки справу розглянуто у його відсутність та за відсутності його захисника Бодачевського Р. В., який подав до суду заяву про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості в іншому судовому засіданні, а без участі адвоката він не міг брати участі у розгляді справи, не заслуговують на увагу та правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 не спростовують.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Із матеріалів справи вбачається, що розгляд справи суд першої інстанції призначив на 12 лютого 2021 року, про що своєчасно було повідомлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а. с. 23, 24).
В судове засідання 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, при цьому від нього не надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Бодачевський Р. В. 12 лютого 2021 року подав до суду заяву, якою просив розгляд справи відкласти у зв`язку з тим, що він 12 лютого 2021 року о 10.00 год приймає участь у іншому судовому засіданні у м. Гайсин (а. с. 26). 
Враховуючи те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП особисто клопотання про відкладення розгляду справи до суду першої інстанції не подавав, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність розгляду справи за його відсутності, зважаючи на наявність у суду даних про своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи та на відсутність його клопотання про відкладення розгляду справи.
Щодо клопотання захисника Бодачевського Р. В. про відкладення розгляду справи, яке він подав до суду першої інстанції в день призначеного судового засідання 12 лютого 2021 року, то зазначивши у цьому клопотанні про неможливість з`явитися в судове засідання у зв`язку з тим, що 12 лютого 2021 року о 10.00 год він приймає участь у іншому судовому засіданні в м. Гайсин, він не надав суду жодного доказу на підтвердження таких обставин.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду першої інстанції 12 лютого 2021 року не з`явився, при цьому клопотання про відкладення розгляду справи, зокрема, у зв`язку з неможливістю явки в судове засідання його захисника, до суду першої інстанції не подав, а тому суд першої інстанції обґрунтовано, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги в тому, що судом першої інстанції адміністративний матеріал було направлено на доопрацювання до відділення поліції, в результаті чого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 161875 було внесено дописку в частині часу вчинення адміністративного правопорушення, що не допускається згідно з пунктом 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року, є безпідставним з огляду на те, що за змістом пункту 1 розділу І зазначеної Інструкції вона встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).
Крім того, склад адміністративного правопорушення – це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Помилки та неточності при складенні протоколу, допущені поліцейським, за підтвердженням факту вчинення правопорушення іншими доказами відповідно до ст. 251 КУпАП не свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення.
Судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров`я, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що 19 січня 2021 року біля 02 год 25 хв автомобілем керував не він, а його дружина, апеляційним судом не приймаються як такі, що не підтверджені встановленими по справі обставинами та матеріалами справи, та розцінюються апеляційним судом як спосіб захисту ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
За цих же обставин не заслуговують на увагу, та є недоведеними пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що за кермом водія була саме вона, враховуючи при цьому, крім наведеного, і те, що у присутності поліцейських ОСОБА_2 не повідомляла їх про керування автомобілем саме нею.
Із оглянутого у судовому засіданні відеозапису події від 19 січня 2021 року, зокрема вбачається, що після отримання у КП «Ладижинська міська лікарня» результату тестування з технічного приладу «Drager Alcotest 6810» – 1,66 проміле, ОСОБА_1 цей результат бачив чітко і з ним погодився та будь-яких заперечень чи пояснень, у тому числі, що автомобілем керував не він, а його дружина, не висловлював. 
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 161875 від 19 січня 2021 року чітко зазначено суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 . Цей протокол містить підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив: «Всі пояснення надам у суді». 
Жодних доказів того, що ОСОБА_1 під час складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення висловлював свою незгоду із проведеним щодо нього оглядом на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, у зв`язку з тим, що він не керував транспортним засобом, матеріали справи не містять. 
За наведених обставин, факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджено сукупністю зібраних у справі доказів, які є належними, допустимими та узгоджуються між собою. 
Таким чином апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ладижинського міського суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Ладижинського міського суду Вінницької області 12 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя	М. В. Матківська