ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 р. 	Справа № 520/7072/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2020, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст складено 28.10.20  по справі № 520/7072/2020
за позовом                ОСОБА_1  
до               Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації ,               Харківської обласної державної адміністрації                   
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації  (далі за текстом також – відповідач), в якому просив:
- скасувати протокол Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Департаменті соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 28 лютого 2020 року № 2;
- зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Департаменті соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 встановленого законодавством зразка відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» від 11 липня 2018 року № 551.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 залучено до участі у справі другого відповідача – Харківську обласну державну адміністрацію. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване  рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що судом першої інстанції проігноровано документи, які підтверджують участь позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 21 квітня по 30 травня 1989 року (38 днів), а саме: довідку № 256/7 від 30 травня 1989 року та довідку № 2468/17 без дати (щодо оплати праці), видані командиром в/ч 34003, проте, безпідставно взято до уваги архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України (де зазначено про 21 день роботи позивача у зоні відчуження), яка формується на підставі документів, переданих на зберігання.
Від відповідачів надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що приймаючи оскаржуване рішення, Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації діяв правомірно, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, надані позивачем докази підтверджують виконання ним робіт в с. Оране Іванківського району Київської області, яке відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення, а не до зони відчуження, доказів на підтвердження виконання робіт, пов`язаних з усуненням аварії та її наслідків саме у зоні відчуження (не менше 30 календарних днів) позивачем не надано. Вказують, що за приписами Директиви начальника Головного штабу Збройних Сил України від 14.04.1993, якою введено в дію Перелік військових частин, установ, підприємств та організацій, особовий склад яких приймав участь в роботі по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, Військова частина 34003, у складі якої позивач проходив збори та приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, не наділена повноваженнями видавати довідки про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Крім цього, звертають увагу, що в позовній заяві позивач просить скасувати рішення Комісії, оформлене протоколом № 2 від 28.02.2020, яке стосується 152 осіб, в той час, як рішення Комісії стосовно позивача викладене у п.п. 2.1. та 2.2 зазначеного протоколу, а отже, прийняття судом відповідного рішення призведе до порушення прав інших громадян, які не є стороною судового спору.
Просять врахувати, що вирішення спірного питання віднесено до дискреційних повноважень Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації.
Вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому апеляційну скаргу просять залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У поданих додаткових поясненнях позивач зазначає, що відповідно до Наказу Міністерства оборони СРСР від 02.06.1983 за № 170 «Про введення в дію Настанови по службовій переписці і діловодству в Радянській Армії і Військово-Морському Флоті», який був чинний до 11 листопада 1998 року, командир (начальник) будь-якого військового формування, у тому числі й військової частини мав право видавати такий службовий документ як довідку для подання за призначенням до установ (організацій) для забезпечення військовослужбовцями та працівниками своїх справ. З посиланням на правову позицію Верховного Суду вказує, що у спірних правовідносинах Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації не наділений повноваженнями діяти не за законом, а на власний розсуд.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України), суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 20 квітня 1989 року був призваний Нововодолазьким РВК на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 
З 21.04.1989 по 30.05.1989 позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі Військової частини 34003 (надалі також - в/ч НОМЕР_1 ), що підтверджується довідкою № 256/7 від 30.05.1989 та копією військового квитка НОМЕР_2  (а.с. 13, 14).
Згідно з довідкою МСЕК від 13.09.2012 за № 167644 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС (а.с. 9).
05.11.1998 позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_3 особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с. 7).
28.02.2020 Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян прийнято рішення, оформлене протоколом № 2 про визнання необґрунтовано виданим та таким, що підлягає вилученню, посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 серії НОМЕР_3 , видане Харківською обласною державною адміністрацією 05.11.1998 у зв`язку з непідвердженням виконання робіт у зоні відчуження у 1989 році впродовж 30 календарних днів. Відмовлено ОСОБА_1 у заміні посвідчення відповідно до вимог Постанови КМУ від 11.07.2018 за № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (а.с. 16).
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в спірних правовідносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).
Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами: видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, видача довідок, про заробітну плату за цей період, здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а за період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно зі ст. 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 за № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Згідно з положеннями ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року за № 51 (далі - Порядок) (який був чинним під час видачі позивачу відповідного посвідчення), посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.
Відповідно до пункту 10 абзацу 4 Порядку - посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).
Постановою Кабінету Міністрів України № 551 від 11.07.2018 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551), який визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
Порядком № 551 затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброй у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.
Даний порядок регламентує процедуру видачі (заміни) посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.
За змістом пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 за № 551 зобов`язано Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації, зокрема, провести до 1 січня 2021 року заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).
Згідно з п. 11 Порядку № 551 посвідчення видаються уповноваженими органами за поданням райдержадміністрацій за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).
Посвідчення видаються, в тому числі, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби); довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку; довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку.
Виходячи з системного аналізу приписів Порядку № 551, можна дійти висновку, що при заміні посвідчення для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які отримали інвалідність, що має причинний зв`язок з Чорнобильською катастрофою, однією з підстав для отримання посвідчення нового зразка є довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою. Тобто отримання особою інвалідності, що пов`язана з дією іонізуючого випромінювання внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, вже є тим юридичним фактом, з яким законодавство пов`язує право особи на заміну посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" без встановлення обов`язку такій особі доводити іншим чином її належність до вказаної категорії осіб, в тому числі шляхом надання відповідних довідок із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження.
Наведений вище висновок щодо правозастосування узгоджується з ч. 1 ст. 12 Закону 796-ХІІ, відповідно до якого причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 05.10.2018 за № 541 затверджено Положення про Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян.
Відповідно до пунктів першого та четвертого зазначеного Положення Комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є постійно діючим колегіальним органом, утвореним головою Харківської обласної державної адміністрації з метою додержання законодавства у сфері соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Як убачається з матеріалів справи, позивачу видане посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Цей статус є безстроковий. Позивач є інвалідом ІІ групи у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з Чорнобильською катастрофою.
Зазначене посвідчення видане на підставі та за зразками, затвердженими чинними на той час Постановами Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року № 501 "Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 20 січня 1997 року № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до експертного висновку Харківської регіональної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювання та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 08.01.1992 за № 86 та довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №167644 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності через захворювання пов`язане із впливом випромінюючих та інших шкідливих чинників при виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Отже, позивач має інвалідність за захворюванням, причинно пов`язаним з наслідками Чорнобильської катастрофи, а тому не має обов`язку доводити повторно перед органами державної влади свою належність категорії осіб, що є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позаяк ці питання вже досліджувалися під час встановлення йому інвалідності та попередньої видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили на користь висновку про необґрунтованість видачі посвідчення, зокрема про те, що посвідчення видано на підставі завідомо недостовірних або сфальсифікованих відомостей.
Рішенням Тимчасової комісії по перевірці правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», що діяла при Харківській обласній державній адміністрації (протокол від 30.04.1998 за № 585), ОСОБА_1 підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що відповідачем не заперечується.
У 2020 році справа ОСОБА_1 розглядалась Комісією з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій осіб при Харківській обласній державній адміністрації (далі - Комісія) у зв`язку із заміною посвідчення, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 за № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (зі змінами).
08.02.2020 Комісією розглянуті документи особової справи ОСОБА_1 та прийнято рішення (протокол № 2 від 28.02.2020), яким ОСОБА_1 відмовлено у заміні посвідчення відповідно до вимог Постанови КМУ від 11.07.2018 за № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян».
Проте, доцільно звернути увагу на те, що Закон № 796-ХІІ не містить визначення підстав і процедури позбавлення особи статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, адже, якщо частина 3 статті 65 цього Закону визначає, що посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, то визнання безпідставною видачі посвідчення і вимога його повернути фактично означає позбавлення такої особи відповідного статусу.
В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що Законом № 796-ХІІ Кабінету Міністрів України було надано повноваження визначати порядок видачі посвідчень, а не фактичного позбавлення статусу постраждалого (потерпілого) від Чорнобильської катастрофи.
В контексті розгляду цієї справи колегія суддів зазначає, що особа, яка отримала інвалідність через хворобу, пов`язану із впливом випромінюючих та інших шкідливих чинників при виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, приймала безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідними довідками військової частини, з яких чітко вбачається, що Військова частина НОМЕР_1 підтверджує участь ОСОБА_1 в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 21 квітня по 30 травня 1989 року (38 днів) та те, що сумарна доза опромінення складає 2,005 рентген, була позбавлена такого статусу лише з підстав того, що документи Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі фінансові, на зберігання до архіву не надходили, внаслідок чого відсутні відомості про зайнятість позивача у зоні відчуження у 1989 році не менше 30 календарних днів та про виплату підвищеного (кратного) грошового забезпечення в зоні відчуження.
Такі дії відповідача не відповідають "принципу належного урядування", сформованого в рішеннях Європейського суду з прав людини, адже без будь-якого належного мотивування, позбавляють статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особу, яка мала відповідний статус більше ніж 20 років та вимагає від позивача вчинення додаткових дій щодо доведення належності до категорії учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зі спливом більше ніж 30 років після цієї катастрофи планетарного масштабу.
За змістом частини другої ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія): з урахуванням права особи па участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд апеляційної інстанції вважає, що п. 2.1, 2.2 спірного рішення відповідача, оформленого протоколом № 2 від 28.02.2020, яким визнано безпідставною видачу позивачу посвідчення категорії 1 серії НОМЕР_3 , виданого Харківською обласною державною адміністрацією 5 листопада 1998 року на ім`я ОСОБА_1 , не відповідає вищевказаним критеріям.
У зв`язку з цим, за результатом апеляційного розгляду цієї справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення відповідача щодо позивача не ґрунтується на правильному застосуванні норм Закону № 796-ХІІ, Порядку № 551 та прийняте без урахування всіх фактичних обставин та наданих позивачем документів, які у своїй сукупності доводять належність його до категорії осіб, що приймали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, без дотримання принципу "належного урядування".
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .
Доводи відповідача про правомірність рішення Комісії, зокрема про те, що в особовій справі ОСОБА_1 відсутні документи, які підтверджують виконання робіт саме у зоні відчуження, дні виїздів у зони не відображені, колегією суддів відхиляються як такі, що не відповідають дійсним обставинам справи. В даному випадку спірним є питання правомірності відмови в заміні посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням того, що в матеріалах справи наявна достатня кількість належних доказів, які в сукупності підтверджують виконання позивачем обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не менше 30 днів та те, що замість заміни посвідчення відповідач вчинив дії щодо фактичного позбавлення позивача статусу ліквідатора наслідків Чорнобильської катастрофи.
Водночас, колегія суддів зазначає, що оскаржуваним рішенням Комісії, яке оформлене протоколом № 2 від 28.02.2020, вирішено питання про заміну або відмову в заміні посвідчення щодо 152 осіб, у той час, як лише п. п. 2.1 та 2.2 зазначеного протоколу стосуються позивача.
Враховуючи, що судом надається правова оцінка діям Комісії виключно щодо правомірності відмови у заміні посвідчення відносно ОСОБА_1 , то ефективним способом захисту порушених прав позивача є скасування п. 2.1, 2.2 рішення Комісії, оформленого протоколом № 2 від 28.02.2020, а не скасування всього рішення, яке стосується не тільки позивача, але й інших осіб, які таке рішення не оскаржували.
Стосовно доводів відповідача про те, що вирішення спірного питання віднесено до дискреційних повноважень Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, виключною ознакою дискреційних повноважень є право певного органу приймати рішення, вчиняти дії чи утримуватися від них із певною свободою розсуду, за умови, якщо кожне із прийнятих рішень буде законним.
Натомість, за умови встановлення в судовому порядку факту неправомірної відмови у заміні ОСОБА_1 посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 встановленого законодавством зразка відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» від 11 липня 2018 року № 551, у відповідача за наслідками скасування його рішення від 28.02.2020 про відмову у видачі такого посвідчення, є лише один можливий варіант вчинення дій - прийняти рішення про заміну посвідчення та видати відповідне посвідчення.
Відтак, зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення не є втручанням у його дискреційні повноваження.
Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про скасування виключно п. 2.1, 2.2 рішення Комісії, яке оформлене протоколом № 2 від 28.02.2020, та зобов`язання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Департаменті соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 встановленого законодавством зразка відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» від 11 липня 2018 року № 551. В частині вимог позивача про скасування оскаржуваного рішення Комісії в цілому слід відмовити.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2020 по справі № 520/7072/2020 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати п.п. 2.1, 2.2 рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Харківській обласній державній адміністрації, оформлене протоколом № 2 від 28.02.2020.
Зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян при Департаменті соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення «Особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» категорії 1 встановленого законодавством зразка відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» від 11 липня 2018 року № 551.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін