ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 січня 2021 року           справа №200/5060/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Геращенко І.В., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника позивача Чемьоркіної Ю.Л., представника відповідача  Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року (повний текст складено 25 вересня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/5060/20-а (суддя І інстанції – Чекменьов Г.А.) за позовом Приватного акціонерного товариства “ЗЕВС КЕРАМІКА” до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0008495504 від 17.02.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2020 року Приватне акціонерне товариство “ЗЕВС КЕРАМІКА” звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0008495504 від 17.02.2020 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з плати екологічного податку згідно з податковою декларацією за ІІІ квартал 2019 року №  9246103998 від 22.10.2019 року.
За наслідками перевірки контролюючим органом складений акт № 654/05-99-55-04 від 05.12.2019 року, де відповідач дійшов висновку про несвоєчасну сплату АТ “ЗЕВС КЕРАМІКА” узгодженого податкового грошового зобов`язання з плати екологічного податку. 
З наведених підстав 17.02.2020 року відповідач прийняв оскаржене податкове повідомлення-рішення № 0008495504.
Позивач зазначив, що при здійсненні платежів ним були переплутані рахунки для сплати податку (що не заперечується), що було виявлено та виправлено платником податку шляхом подання відповідних заяв про повернення помилково та/або надмірно сплачений сум грошових зобов`язань та пені ще до закінчення камеральної перевірки та дати складання акту. При цьому сума надходжень в бюджет з екологічного податку, що надійшла до отримувача - УДКСУ у м. Слов`янську в точності відповідала сумі узгодженого податкового зобов`язання, задекларованого АТ “ЗЕВС КЕРАМІКА”.
Позивач зазначив, що податок був сплачений 14.11.2019 року - тобто до спливання граничного терміну, передбаченого ПКУ, а сплата на помилковий рахунок того ж одержувача не є “несплатою податку”, оскільки гроші до бюджету надійшли повністю. Також зауважив, спірне податкове повідомлення-рішення № 0008495504 прийняте більше ніж через місяць після надання відповіді на заперечення.
З наведених у позові підставі позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0008495504 від 17.02.2020 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 200/5060/20-а позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17 лютого 2020 року № 0008495504 Головного управління ДПС у Донецькій області. 
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ГУ ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з плати по екологічному податку згідно податкової декларації за ІІІ квартал 2019 рік № 9246103998 від 22.10.2019 р., за результатом якої складено акт №654/05-99-55-04 від 05.12.2019р., встановлено порушення вимог п. 57.1 ст. 57, п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України, а саме: платником податків несвоєчасно сплачено узгоджене грошове зобов`язання з плати по екологічному податку, згідно податкової декларації за ІІІ квартал 2019 року (реєстраційний №9246103998 від 22.10.2019).
АТ “ЗЕВС КЕРАМІКА” було подано розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (реєстраційний №9246103998 від 22.10.2019), в якому податкове зобов`язання за звітний (податковий) період склало 70 257,41 грн., з граничним терміном сплати 19.11.2019.
На підставі аналізу даних ІКП за 2019 рік по коду бюджетної класифікації 19010100 (надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення) встановлено, що АТ “ЗЕВС КЕРАМІКА” несвоєчасно сплачено самостійно задеклароване податкове зобов`язання.
Сплата зазначеного податкового зобов`язання в розмірі 70257,41 грн. АТ “ЗЕВС КЕРАМІКА” частково відбулася 19.11.2019 у розмірі 38 899,40 за рахунок переплати та 20.11.2019 у розмірі 31 358,01 грн. платіжним дорученням від 20.11.2019 №1008, тобто з затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, шляхом самостійної сплати коштів на відповідний рахунок.
Щодо посилання АТ “ЗЕВС КЕРАМІКА” на те, що при здійсненні платежів були переплутані рахунки для сплати податку, що було виявлено та виправлено, відповідач зазначив, що кошти в розмірі 70 257,41 грн. по платіжному дорученню від 14.11.2019 №948 були зараховані по коду бюджетної класифікації 19011000 (екологічний податок, який справляється за викид в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення).
Кошти в розмірі 38 899,40 грн. 19.11.2019 були зараховані на сплату податкового зобов`язання по поданому розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (реєстраційний №9246104002 від 22.10.2019) та в розмірі 31 358,01 грн. 21.12.2019 повернені платнику відповідно до платіжного доручення від 20.12.2019 №45826771.
Враховуючи вищевикладене ГУ ДПС винесено ППР від 17.02.2020 №0008495504 на суму 3  135,80 грн. у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (31  358,00 грн. х 10%).
В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача, наголошуючи на законності, щбгрунтованості судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - Приватне акціонерного товариство “ЗЕВС КЕРАМІКА”, ЄДРПОУ 32359747, зареєстроване як юридична особа. 
АТ "ЗЕВС КЕРАМІКА" було подано розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (реєстраційний №9246103998 від 22.10.2019), в якому податкове зобов`язання за звітний (податковий) період склало 70 257,41 грн., з граничним терміном сплати 19.11.2019 року.
Згідно з податковою декларацією за ІІІ квартал 2019 № 9246103998 від 22.10.2019 року (код платежу 19010100) 14.11.2019 року АТ “ЗЕВС КЕРАМІКА” сплатило екологічний податок двома платіжними дорученнями:
платіжне доручення № 948: одержувач УДКСУ у м. Слов`янську, сума 70257, 41 грн., призначення платежу: екологічний збір за викиди двоокису вуглецю за 3 кв. 2019 року;
платіжне доручення № 949: одержувач УДКСУ у м. Слов`янську, сума 38899,40 грн., призначення платежу: екологічний збір за викиди стаціонарними джерелами за 3 кв. 2019 року.
Усього до бюджету надійшло 109156,81 грн. екологічного податку.
Кошти в розмірі 70  257,41 грн. за платіжним дорученням від 14.11.2019 №948 були зараховані за кодом бюджетної класифікації 19011000 (екологічний податок, який справляється за викид в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення).
Кошти в розмірі 38 899,40 грн. 19.11.2019 були зараховані на сплату податкового зобов`язання по поданому розрахунку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (реєстраційний №9246104002 від 22.10.2019) та в розмірі 31 358,01 грн. 21.12.2019 повернені платнику відповідно до платіжного доручення від 20.12.2019 №45826771.
ГУ ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з плати по екологічному податку згідно податкової декларації за ІІІ квартал 2019 рік № 9246103998 від 22.10.2019 року, код платежу - 19010100, за результатом якої складено акт №654/05-99-55-04 від 05.12.2019 року, встановлено порушення вимог п. 57.1 ст. 57, п. 250.2 статті 250 Податкового кодексу України.
За наслідками перевірки відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 17.02.2020 року №0008495504 на суму 3  135,80 грн. у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Фактичні обставини справи сторонами не заперечуються. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За правилами пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 ПК України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 250 ПК України визначено порядок надання податкової звітності та сплати податку, а саме:
250.1. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу;
250.2. Платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації:
250.2.1. за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.
Відповідальність платника за порушення правил сплати (перерахування) податку на додану вартість передбачена статтею 126 ПК України, де передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 126.1 статті 126 ПК України).
Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій. При цьому специфіка штрафної санкції, передбаченої вищезазначеним підпунктом, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на погашену суму податкового боргу залежно від кількості днів, наступних за останнім днем строку грошового зобов`язання.
Згідно з частинами 4, 5 статті 45 Бюджетного кодексу України податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і визнаються зарахованими до державного бюджету з дня їх зарахування.
Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України від 5 квітня 2001 року №2346-III “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” визначено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.
Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого і покладено на контролюючі органи.
За встановлених судами обставин фактична сплата позивачем екологічного податку згідно податкової декларації за ІІІ квартал 2019 рік № 9246103998 від 22.10.2019 року у строк, передбачений підпунктом 250.2.1. пункту 250.2 статті 250 ПК України свідчить про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку, оскільки помилкове зазначення неправильного рахунку отримувача коштів не є правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми податку у визначений законодавством строк. Допущена позивачем помилка не спричинила настання будь-яких негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету, й, до того ж, в подальшому була самостійно виявлена та усунута підприємством, а кошти спрямовані за належністю.
Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною  у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 813/2487/17, в якій також зазначено, що правова позиція стосовно сплати обов`язкових платежів (зборів) вже висловлювалась у постанові Верховного Суду України від 16 червня 2015 року у справі №21-377а15, відповідно до якої здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК України. Крім того, Верховний Суд України зазначив, що для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у визначений законодавством строк, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до Державного бюджету.
Аналогічної правової позиції дотримується й Верховний Суд, зокрема у постановах від 12 червня 2018 року у справі №826/1/16 (К/9901/28108/18), від 17 січня 2018 року у справі №2а-2686/09/2670 (К/9901/2649/18).
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 200/5060/20-а - залишити без задоволення.  
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 200/5060/20-а - залишити без змін.        
Повне судове рішення складено 12 січня 2021 року.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                    І.В. Геращенко