УХВАЛА

25 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 400/1595/19
адміністративне провадження № К/9901/6039/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової    Р.Ф., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області
на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020  року 
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року 
у справі № 400/1595/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг"
до Головного управління ДПС у Миколаївській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 400/1595/19, предметом спору у якій є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28 лютого 2019 року: №00013971411, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності, у розмірі 770342,16 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 385171,08 грн; №00013981411, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання по податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, у розмірі 154068,43 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 77034,22 грн.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження Головне управління ДПС у Миколаївській області зазначає пункти 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує, що суди неправильно застосували норми матеріального права: статтю 54 Податкового кодексу України, статті 69, 351 Митного кодексу України, правила 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених Законом України «Про Митний тариф України»; порушили норми процесуального права: статті 9, 77, 242 КАС України, що призвело до порушення пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Разом з тим касаційна скарга не містить посилання на постанову (постанови) Верховного Суду щодо кожного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в якій (яких) викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Щодо посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, то у касаційній скарзі зазначено, що аналізом судової практики, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, не виявлено правової позиції Верховного Суду, яка б чітко визначала право органу доходів і зборів на проведення такої перевірки.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.
Касаційна скарга не містить посилання, щодо якої норми (яких норм) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Щодо посилання скаржника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, то касаційна скарга містить посилання на те, що судами порушено вимоги статті 90 КАС України щодо безпосереднього, всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів, неповного встановлення обставин справи та встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів. На порушення статті 242 КАС України судами не проаналізовано та не надано запереченню належної оцінки. 
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 330, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 400/1595/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                                                      Р.Ф. Ханова