Справа № 419/2268/20 
Провадження № 33/810/28/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року                                                                     м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Березіної І.А. за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника Циби В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу захисника Циби В.М. на постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29 січня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н О В И Л А :
Оскаржуваною постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Як зазначено в постанові, 02.11.2020 року 07 год. 40 хв. на а/д Т-13-06, пров. Сінний смт. Новоайдар ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Циба В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29 січня 2021 року у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, щопри складанні протоколу інспектором поліції було грубо порушено вимоги ст.ст.254,256 КУпАП, а також вимоги п.10 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість»
Суд першої інстанції при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не викликав та не допитав особу, яка склала адміністративний протокол, також не були викликані й опитані свідки та поняті, які були присутні при складанні протоколу. Протокол був складений без участі ОСОБА_1 , це можуть підтвердити свідки (поняті) які були залучені та зазначені в протоколі, що не було виявлено судом першої інстанції. Зупинка транспорту була здійснена працівниками поліції на вулиці Великий Шлях, а протокол складено не на місці зупинки, що зазначено в протоколі (провулок Сінний смт. Новоайдар), що судом не було взято до уваги. Також ОСОБА_2 не був відсторонений від керування транспортним засобом.
Працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 у разі його відмови пройти огляд за допомогою газоаналізатору, проїхати до медичного закладу, та у разі його відмови не зазначили про це у протоколі. 
Вказує, що протокол він був складений без правопорушника, в матеріалах справи відсутня розписка про отримання копії протоколу ОСОБА_1 , та протокол був складений не на місці події. 
Зазначає, що не було взагалі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому у протоколі інспектором поліції безпідставно, на думку захисника, зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
ОСОБА_1 проходив обслідування на стан сп`яніння пристроєм Драгер, але дані в протокол інспектором не були внесені. ОСОБА_1 було сказано працівниками поліції, щоб він на відео запис (телефон) сказав, що відмовляється від проходження обслідування на стан сп`яніння в лікарні і його відпустять, про що чули свідки.
Вказує, що відео фіксація проводилась працівником поліції на його телефон.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вимоги судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає як у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбаченні ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, а якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. 

Як вбачається  з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, повно й всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з огляду на таке.

Зокрема,суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у суді доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 02.11.2020 № 217343, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та доданим до нього відеозаписом на диску працівників поліції.

Так, з змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що він був складений відповідно до вимог діючого законодавства, в ньому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, зафіксовано факт його відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що засвідчують їх підписи у протоколі. Протокол підписаний особисто ОСОБА_1 , від якого заперечень чи зауважень не надходило.

Твердження ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції про те, що він підписав не заповнений протокол про адміністративне правопорушення , оскільки працівник поліції пообіцяв йому, що йому буде лише штраф, не спростовує той факт, що він відмовився від пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Більш того, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що він особисто підписав письмові пояснення 02.11.2020 року, яки були відібрані у нього особою, яка склала щодо нього протокол про адміністративне правопорушення , ОСОБА_6 , та були прочитані ним.(а.с.3)
Твердження ОСОБА_1 про те, що йому пропонував так написати працівник поліції для того, щоб відпустити його скоріше, суд апеляційної інстанції вважає надуманими.

Суд першої інстанції надав належну оцінку відеозапису,  який містяться у одному файлі на DVD-R диску, долученого до матеріалів справи, та який був відтворений у суді, зазначивши, що з нього вбачається, що водій ОСОБА_1 повідомив поліцейських про вживання ним пива у вечірній час за день до події, після чого працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», але він відмовився, як і пройти освідування в лікарні. Відео складається з одного файлу та є безперервним.

Суд першої інстанції надав відповідну та належну оцінку аргументам сторони захисту про порушення поліцейськими вимоги ст. 265-2 КУпАП щодо необхідності відсторонення від керування тобто тимчасового затримання транспортного засобу ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, обґрунтовано пославшись на положення вказаної норми закону.

З наданих суду та перевірених відеофайлів на DVD диску суд першої інстанції встановив, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції висунули водію вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. З відеозапису також встановлено, що автомобіль, яким він керував, розміщений так, що не перешкоджав дорожньому руху, а тому у працівників поліції не виникало потреби застосовувати тимчасове затримання транспортного засобу. Окрім цього, у своєму поясненні останній зобов`язався не керувати автомобілем на протязі доби.(а.с.7)
Під час апеляційного  перегляду  вказаної справи  ОСОБА_1  та його захисник Циба  В.М. не  наполягали на тому, щоб переглянути  повторно  вищевказані відеофайли на DVD диску, а також викликати свідків для перевірки вказаних обставин, пославшись на те, що суд першої інстанції двічі викликав у судове засідання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак до суду вони не з`являлись у зв`язку з хворобами. 

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 ґрунтуються на переконанні суду та принципу неупередженості та об`єктивності, відповідають вимогам ст. ст. 245,251,252, 280 КУпАП, та є правильними та обґрунтованими, оскільки суд надав належну об`єктивну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, зазначивши ,що не вбачає підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту.

Суд апеляційної інстанції також не встановив законних підстав для закриття провадження у справі, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП .

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності порушень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», та вимог ст. 266 КупАП, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на місці зупинки та у медичному закладі у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, що не породжує наслідків, визначених Інструкцією внаслідок відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, а саме направлення ОСОБА_1 до медичного закладу.

Суд першої інстанції дав належну оцінку доводам, викладеним захисником в апеляційній скарзі щодо фіксування працівниками поліції обставин правопорушення з використанням телефону.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. 

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги захисника щодо не відсторонення  ОСОБА_1  від керування транспортним засобом необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 266 КУпАП відстороненню підлягають особи, які керують транспортними засобами у разі оглядові на стан алкогольного сп`яніння, однак у даній справі  ОСОБА_1  відмовився відпроходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, невірне зазначення в протоколі місця скоєння правопорушення, та не отримання ОСОБА_1 копії протоколу не спростовують висновків суду щодо винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення. 

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на доказах, які можуть бути покладені в основу рішення, як докази вини. 

За таких обставин, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу захисника Циби В.М. необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,апеляційний суд ,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Циби В.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 29 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського 
апеляційного суду                                                         Є.В. Тополюк