ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/10570/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Прокопчук Т.С.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро  апеляційну ОСОБА_1 
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 24.11.2020   року, (суддя суду першої інстанції Лозицька І.О.), прийняту  в порядку спрощеного провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №160/10570/20  за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
в с т а н о в и в : 
02 вересня 2020 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просив: стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 147305,23 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що в інтегрованих картках відповідача обліковується податковий борг у загальній сумі 147305,23 грн., який виник в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом. У добровільному порядку податковий борг відповідач не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 147305,23 грн. (сто сорок сім тисяч триста п`ять гривень двадцять три копійки).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що порядок обчислення податкового зобов`язання визначений ст. 266.7 ПК України. Податковий орган за місцем проживання позивача повинен був обчислити податок на нерухомість, видати податкове повідомлення – рішення та направити його на адресу позивача з повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивач наголошує, що ніколи не одержувала від податкової інспекції жодних податкових повідомлень – рішень. Суд першої інстанції не звернув уваги на те. що відповідачем не дотримано процедури направлення податкового повідомлення – рішення, вимоги про сплату боргу позивач також не отримувала, відтак підстави для стягнення податкового боргу – відсутні.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
З матеріалів справи вбачається, що в інтегрованих картках платника податків за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 147305,23 грн.,  саме:
- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.
Підставою нарахування відповідачу податкових зобов`язань є:
- податкове повідомлення-рішення від 04.04.2017 року № 1178-13 за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 50568,64 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 23.05.2018 року № 000053113090436  за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 45939,47 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 25.04.2019 року № 000045851500436 за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 50797,12 грн.
Податкові повідомлення – рішення, були направлені на адресу відповідача - вул. Шпиндяка, 30, м. Дніпро, однак були повернуті на адресу відправника у зв`язку з закінченням строку зберігання. 
Відповідачем до суду не надано доказів оскарження чи сплати зобов`язань за вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями.
Враховуючи, що доказів оскарження даних податкових повідомлень-рішень відповідачем суду не надано, таким чином сума податкового боргу за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, є узгодженою.
У зв`язку з несплатою грошових та податкових зобов`язань, податковим органом було виставлено податкову вимогу форми "Ф" від 16.08.2017 року № 13404-17/62 про наявність податкового боргу, який становив 50568,64 грн. та направлено на адресу відповідача.
Доказів добровільного погашення відповідачем податкового боргу у сумі                                    147305,23 грн. матеріали справи не містять. 
Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_1 суми податкового боргу суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена в добровільному порядку, доказів протилежного суду не надано, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу (п.57.4 ст.57 ПК України).
Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У відповідності до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг – сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій у разі їх наявності), самостійно узгодженого платником податків платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідача направлялася податкова вимога форми "Ф" від 16.08.2017 року № 13404-17/62, що підтверджується копією реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, наявною у матеріалах справи.
В інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується податковий борг, що підлягає стягненню з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у загальній сумі 147305,23 грн., який виник в результаті несплати у встановлений термін суми грошового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом, а саме:
- ППР від 04.04.2017 року № 1178-13 у сумі 50568,64 грн.;
- ППР від 23.05.2018 року № 000053113090436  у сумі 45939,47 грн.; 
- ППР від 25.04.2019 року № 000045851500436 у сумі 50797,12 грн.
Також в матеріалах справи наявний розрахунок боргу на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізособами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості станом на 15.06.2020 року, в якому зазначено: 50568,64 грн. (ППР від 04.04.2017 року  № 1178-13) + 45939,47 грн. (ППР від 23.05.2018 року № 000053113090436 ) + 50797,12 грн. (ППР від 25.04.2019 року  № 000045851500436) = 147305,23 грн.
          Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача перед бюджетом становить 147305,23 грн.
На час розгляду справи доказів сплати зазначеної суми відповідачем суду надано не було.
          Відповідно до п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
У відповідності до п. 95.2 ст.. 95 Податкового кодексу України,стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. 
Стягнення коштів за податковим боргом відбувається на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Пунктом 59.3 ст.59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
За правилами п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
          На момент розгляду справи в суді сума податкового боргу у загальному розмірі 147305,23 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, у зв`язку з чим, наявними є підстави для стягнення з відповідача суми податкового боргу.  
Доводи відповідача з приводу того, що нею не отримувались податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату податкового боргу, а позивачем не дотримано процедури, що передує стягненню податкового боргу, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Так, податкові повідомлення – рішення, які складають основу податкового боргу, були направлені на адресу відповідача - вул. Шпиндяка, 30, м. Дніпро, однак були повернуті на адресу відправника у зв`язку з закінченням строку зберігання. (а.с.5-7)
Також, до матеріалів справи позивачем додано докази направлення податкової вимоги на адресу відповідача.( а.с.3,4, 4-зворотний бік)
Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному  статтею 42  цього Кодексу. 
У відповідності до п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Оскільки податкові повідомлення – рішення, вимога про сплату боргу направлені на адресу ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням, однак не отриманні останньою через незалежні від податкового органу причини, суд приходить до висновку, що відповідачем дотримано процедуру направлення вказаних документів, як передумови звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу. 
          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.
          Керуючись ст. ст.  243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишено без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року в адміністративній справі №160/10570/20 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України.
          Постанова в повному обсязі складена 12.03.2021 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук