ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 лютого 2021 року           справа №360/3936/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Блохіна А.А., Гайдара А.В., 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі  № 360/3936/20 (головуючий І інстанції Свергун І.О.)   за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про стягнення штрафу,-

                                                    ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив  визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 29.09.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Рубіжанське ОУПФУ за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 59475432 за виконавчим листом № 360/294/19, виданим Луганським окружним адміністративним судом 06.06.2019.
В обґрунтування позову зазначив, що державним виконавцем неправильно застосовано положення Закону № 1404, оскільки правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
Державним виконавцем не перевірено виконання управлінням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 у справі № 360/294/19, яке фактично виконано позивачем.
З 01.01.2019 управління здійснює функції виключно з нарахування пенсійних виплат, фінансування таких виплат здійснюється з поточних рахунків Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.
Позивач 18.07.2019 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо фінансування виплати пенсії за рішенням суду від 19.02.2019 у справі № 360/294/18 за період з 01.05.2017 по 30.09.2018 в сумі 30369,60 грн.
На зазначений лист позивач отримав відповідь від 22.11.2019, в якій зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не наділене правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто без збільшення видатків з Державного бюджету України здійснювати виплату коштів.
Заборгованість перед ОСОБА_1 з пенсії за періоди з 01.05.2017 по 30.09.2018 в сумі у розмірі 30369,60 грн. 28.07.2020 включено до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1 (відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649). Реєстраційний номер С1397911.
Таким чином позивачем вчинено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення від 19.02.2019, а тому відповідачем протиправно накладено штраф на позивача.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач навів доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві. 
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.
Фактичні обставини справи. 
На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 у справі № 360/294/19, яке набрало законної сили 18.04.2019 року , видано виконавчий лист № 360/294/19 про зобов`язання Рубіжанського ОУПФУ Луганської області виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01.04.2017 по 30.09.2018 на рахунок, відкритий у публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» (арк. спр. 92-93).
Постановою державного виконавця від 08.07.2019 року відкрито виконавче провадження № 59475432, зазначено про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, копію постанови направлено боржнику листом від 08.07.2019 № 4035 (арк. спр. 98, 99).
Листом від 19.07.2019 № 13776/08 Рубіжанське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця, зокрема, про те, що на виконання рішення суду Управління 01.03.2019 прийняло рішення № 87 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду в межах суми стягнення за один місяць з 01.04.2017 по 30.04.2017»; здійснено нарахування цієї пенсії на відомість квітня 2019 року, яку профінансовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області у квітні 2019 року.
Рішенням від 07.05.2019 № 136 Управління відновило ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.04.2017 з урахуванням рішення управління від 01.03.2019 № 87 про виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць з 01.04.2017 по 30.04.2017.
У травні 2019 року ОСОБА_1 управлінням нараховано на виплату у червні 2019 року пенсію за період з 01.05.2017 по 30.09.2018 у сумі 30374,55 грн та поточну пенсію за червень 2019 року у розмірі 2147,20 грн. Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на червень 2019 року.
У червні 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_1 пенсії за червень 2019 року.
З незалежних від управління причин, та які не залежать від власного волевиявлення управління, виплату нарахованої управлінням ОСОБА_1 пенсії за період з 01.04.2017 по 30.09.2018 (з урахуванням виплаченої пенсії за квітень 2017 року) проведено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не в повному обсязі.
Додатково управлінням до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області 18.07.2019 направлено лист № 13711/03.1 щодо виділення фінансування виплати пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду, в якому управління просило профінансувати виплату нарахованої ОСОБА_1 пенсії за період з 01.05.2017 по 30.09.2018 у сумі 30374,55 грн.
На виконання рішення суду управлінням здійснено всі можливі заходи щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 01.04.2017 по 30.09.2018 з урахуванням того, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат здійснюється Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області (арк. спр. 102-105).
До листа було додано копії вищезазначених документів на підтвердження виконання рішення суду від 19.02.2019 у справі № 360/294/19  (арк. спр. 106-114).
Державним виконавцем направлено боржнику вимогу від 14.09.2020 № 10615 про надання інформації щодо повного та фактичного виконання вказаного рішення суду (арк. спр. 115-116).
Листом від 17.09.2020 № 1241-31-8/4691  Рубіжанське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця про хід виконання судового рішення, в якому фактично викладена така ж інформація, як і в листі від 19.07.2019 № 13776/08 (а.с.117-119).
На підтвердження обставин, вказаних у листі від 17.09.2020 № 1241-31-8/4691, Рубіжанське ОУПФУ Луганської області надало державному виконавцю копії: довідки від 15.09.2020 № 7669/031, листа від 18.07.2019 № 13711/03.1 «Щодо фінансування виплати пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду», листа від 14.05.2019 № 9528/03.1 на адресу ОСОБА_1 , рішення від 07.05.2019 № 136 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду», листа ПААС від 23.04.2019 № 360/294/19, листа від 07.03.2019 № 4525/03.1 на адресу ОСОБА_1 , рішення від 01.03.2019 № 87 «Про відновлення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду» (арк. спр. 120-128).
Державним виконавцем 29.09.2020 року прийнято постанову про накладення штрафу на Рубіжанське ОУПФУ Луганської області у розмірі 5100,00 грн, яку отримано позивачем 01.10.2020 (арк. спр. 7, 130).
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не підтверджено поважність причин не виконання судового рішення, що боржником не підтверджено вжиття будь-яких заходів з метою виконання рішення суду по справі № 360/294/19 протягом 2020 року, а надані державному виконавцю документи не підтверджують відсутність у боржника коштів на виконання рішення суду.
Оцінка суду. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Згідно з частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Положеннями статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно із статтею 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Вищевикладене свідчить, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486 (далі - Положення), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд).
Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.
Відповідно до пункту 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду (підпункт 3); призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства (підпункт 7); забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункт 8).
Згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України.
Так, судами з наявних письмових доказів встановлено, що управлінням рішення суду виконано частково в межах виплати пенсії за один місяць, а заборгованість за період з 01.05.2017 по 30.09.2018 у сумі 30374,55 грн. нарахована та у травні 2019 року  включена до загальної потреби в коштах, виплата буде здійснюватися за окремою бюджетною програмою (Порядок № 649).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Боржником є орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення (п. 2 Порядку № 649)
Пунктом 4 Порядку № 649 черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.
Відповідно до п.5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:
документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;
копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;
розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
Отже, з огляду на зазначені пункти Порядку № 649, саме позивач подає до ГУ ПФУ в Луганській області документи, відповідно до п. 5 Порядку № 649, на підстави яких приймається рішення про виділення коштів для виплати.
Зазначене обумовлює помилковість висновку суду першої інстанції, що надані боржником документи не підтверджують відсутність у позивача коштів на виконання рішення суду. 
Отже, невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).
Крім того, на зазначеній судовій практиці акцентував увагу Верховний Суд при вирішенні питання про наявність підстав для відкриття провадження за поданням Кіровоградського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом як зразкової адміністративної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу як зразкової, за наслідками розгляду якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження у цій справі та розгляді її як зразкової від 16.07.2019 у справі № 811/1469/18.
У вказаній ухвалі Верховний Суд зазначив: «Верховний Суд України у своїх постановах (справи № 21-1044а15, № 21-2630а15, № 21-5118а15, № 804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів».
Відповідно до пункту 3 Порядку № 649 процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), та внесення інформації до нього визначає Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1 (далі Порядок № 20-1).
Пунктом 5 Порядку № 20-1 визначено, що реєстр ведеться в електронному вигляді державною мовою.
Ведення реєстру здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів, які забезпечують:
автоматичне присвоєння рішенню суду реєстраційного номера, який формується за принципом календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника, а в межах однієї дати - за прізвищами стягувачів в алфавітному порядку;
формування інформації та витягів із реєстру;
захист відомостей, що містяться у реєстрі, від несанкціонованих дій;
оновлення, архівування та відновлення відомостей, внесених до реєстру, їх пошук.
Номери, що автоматично присвоюються за допомогою програмних засобів ведення реєстру, складаються з цифр, що утворюють числа натурального ряду та не повторюються у межах реєстру. Реєстраційний номер рішення суду є його ідентифікатором у реєстрі.
В матеріалах справи міститься екрана форма з програмного забезпечення органів Пенсійного фонду України щодо реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, з якого вбачається, що заборгованість перед ОСОБА_1 за судовим рішенням у справі № 360/294/19 внесено до такого реєстру, реєстраційний номер С1397911 (а.с.14).
Також позивачем до матеріалів справи надано довідку про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, який боржник (Управління) відповідно до п.5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, подає до ГУ ПФУ у Луганській області (а.с.114,120)
Відтак, на переконання колегії суддів, наведене свідчить про вчинення дій на отримання фінансування для виконання судового рішення на момент накладення штрафу та в межах спірних правовідносин підтверджує факт невиконання судового рішення за наявності поважних причин, що виключає наявність підстав для накладення штрафу.
При цьому колегія суддів зазначає, що діюче законодавство не передбачає необхідності позивачу повторно, або неодноразово, або періодично подавати документи для внесення інформації до вказаного вище реєстру задля виконання рішення суду, що є визначальним для встановлення факту вини в невиконанні такого судового рішення.
Отже, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування винесеної відповідачем постанови від 29.09.2020 про накладення штрафу в сумі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 59475432.
Згідно статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права,   суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції  з прийняттям постанови про задоволення позову.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду за те, що вимоги позивача задоволені, витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову в сумі 2102,00 грн. (а.с.30) та за подачу апеляційної скарги в сумі 3153,00 грн. (а.с.162) підлягають стягненню в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в загальному розмірі 5255,00 грн.
Керуючись статтями 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі  № 360/3936/20 – задовольнити.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі  № 360/3936/20 – скасувати.
Позов Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про стягнення штрафу – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 29.09.2020 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн на Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 59475432.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22, код ЄДРПОУ 43315445) на користь Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (93009, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Студентська, будинок 35 А, код ЄДРПОУ 41245565) судові витрати в сумі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22 лютого 2021 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                І.Д. Компанієць

Судді                                                                                         А.А. Блохін

                                                                                                                  А.В. Гайдар