Ухвала 
16 березня 2021 року
м. Київ
справа № 753/18972/16
провадження № 61-3630ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                      Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бурмагін Олександр Олександрович на рішення Дарницького районного суду міста Києва від                19 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від                           04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Громадської організації «Наші гроші», ОСОБА_1 про заборону поширення інформації та відшкодування моральної шкоди,   
                                                            ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 травня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
Зобов`язано ГО «Наші гроші» та ОСОБА_1 протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили видалити зі статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_2 на офіційному сайті ГО «Наші гроші»  ІНФОРМАЦІЯ_3 , інформацію, яка дає можливість ідентифікувати позивача ОСОБА_2 , а саме: «Також ОСОБА_4 долучив до протиправної діяльності ОСОБА_2 , яка за його вказівками здійснювала переведення незаконно привласнених коштів держпідприємства на рахунки іноземних компаній». 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 77 140,00 грн на відшкодування моральної шкоди 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від  04 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 травня 2020 року  змінено та викладено абзац 2 резолютивної частини рішення у наступній редакції: зобов`язано Громадську організацію «Наші гроші» та   ОСОБА_1 протягом п`ятнадцяти календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили видалити зі статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_2 на офіційному сайті Громадської організації «Наші гроші» ІНФОРМАЦІЯ_3, зокрема, з речення: «Також ОСОБА_4 долучив до протиправної діяльності ОСОБА_2 , яка за його вказівками здійснювала переведення незаконно привласнених коштів держпідприємства на рахунки іноземних компаній» інформацію, яка дає можливість ідентифікувати позивача, а саме, зазначення її імені - «ОСОБА_2».
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 травня 2020 року  змінено в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації моральної шкоди, зменшивши її розмір з 77 140 грн до 5 000  грн.
В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від                      19 травня 2020 року залишено без змін.
До Верховного Суду у березні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бурмагін О. О., подав касаційну скаргу, у якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті                  389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якійвикладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат     Бурмагін О. О., не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ: 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бурмагін Олександр Олександрович на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2021 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         І. А. Воробйова