Ухвала
19 березня 2021 року
м. Київ
справа № 642/3248/19
провадження № 61-3251ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 27 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю,
ВСТАНОВИВ:
26 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 27 січня 2021 року у справі № 642/3248/19.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Пунктом 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Однак вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником належним чином не виконані, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень у касаційній скарзі не зазначені.
Крім того, до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1 536,80 грн, однак не наведено обґрунтування такого розміру.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю такого майна. 
Судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплати при поданні позовної заяви, в розмірі оспорюваної суми (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»).
Заявник не погоджується із постановою апеляційного суду в частині поділу квартири АДРЕСА_1 , отже судовий збір за подання касаційної скарги має бути розрахований виходячи із вартості вказаної квартири.
Також заявнику необхідно врахувати, що відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у 2021 році 
567 500 грн) крім випадків встановлених підпунктами а)-г) цього пункту.
Таким чином недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом: 
-           надання судууточненої касаційної скарги із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав). Копії уточненої касаційної скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи;
-           обґрунтування розміру сплаченого судового збору виходячи із вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір»,а у разі, якщо розмір сплаченого судового збору не відповідає вказаним вимогам закону, доплатити судовий збір та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі і порядку.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 27 січня 2021 року у цивільній справі № 642/3248/19 залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга в справі № 642/3248/19 вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                             В. В. Шипович