Головуючий І інстанції: М.М. Шаповал

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 р. 	Справа № 480/6281/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на окрему ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 по справі № 480/6281/20
за позовом     ОСОБА_1  
до      Головного управління Держгеокадастру у Сумській області                   
про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду 24.11.2020 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 .
Визнано протиправною та скасовано відмову ГУ Держгеокадастру в Сумській області, викладену в листі від 14.07.2020 № І-22987-2351/21-20, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.
Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , зареєстровану 16.06.2020 за № І-22987/0/94-20 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства та, за результатами її розгляду, прийняти рішення у формі наказу з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом. 
24.11.2020 Сумським окружним адміністративним судом прийнято окрему ухвалу, якою постановлено проінформувати начальника Головного Управління Держгеокадастру в Сумській області про допущені порушення законодавства при розгляді заяви ОСОБА_1 від 16.06.2020, зареєстрованої ГУ Держгеокадастру в Сумській області за № І-22987/0/94-20 з метою недопущення їх в майбутньому, усунення причин та мотивів вчинення порушення та притягнення винних до відповідальності. Про прийняті заходи протягом одного місяця письмово повідомити Сумський окружний адміністративний суд.
Головне Управління Держгеокадастру в Сумській області, не  погоджуючись з окремою ухвалою, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати.
В обґрунтування зазначає про не врахування судом першої інстанції, що Земельним кодексом України  не визначено форми  надання відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, та не враховано практику Верховного Суду, викладену в постановах від 05.06.2019 по справі № 806/3602/15, від 10.07.2019 по справі № 806/3709/15. 
ОСОБА_1 не надав відзив на апеляційну скаргу.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що позивач  звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області.
Листом від 14.07.2020 № І--22987-2351/21-20 ГУ Держгеокадастру у Сумській області повідомило позивача про наявність підстав, що ускладнюють отримання земельної ділянки у власність, зазначило, що бажана до відведення земельна ділянка накладається на землі, надані у постійне користування СФГ "Пінчук С.І.".
Не погодившись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки не прийняв рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні.
Приймаючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив з необхідності  довести до відома начальника ГУ Держгеокадастру в Сумській області про допущені порушення законодавства при розгляді заяви ОСОБА_1  для прийняття заходів реагування з метою недопущення порушення законодавства та притягнення винних до відповідальності.
Колегія суддів за результатами перегляду окремої ухвали суду першої інстанції, зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Відповідно до ч.4 ст.249 КАС України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.
Необхідність їх винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.
Слід зазначити, що суд має право, але не зобов`язаний, постановляти окрему ухвалу. Проте, виходячи з особливого статусу суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.
Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).
Перевіривши висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для постановлення оскаржуваної окремої ухвали, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Зі змісту окремої ухвали від 24.11.2020 слідує, що при розгляді цієї справи було встановлено порушення діючого законодавства при розгляді заяви позивача від 16.06.2020, що зареєстрована ГУ Держгеокадастру в Сумській області за №  І-22987/0/94-20.
Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.
В межах даного адміністративного спору суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 14.08.2019 по справі № 480/4298/18, дійшов висновку, що відповідач за результатами розгляду заяви позивача повинен був прийняти відповідне управлінське рішення, а не відповідь у формі листа. 
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333(далі - Положення № 333) та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521.
Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.
Крім того, згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої наказом Держгеокадастру від 15.10.2015 № 600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.
При цьому, пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.
Отже, відповідно до положень вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.
Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.
Однак, як встановлено судом рішення у формі наказу про надання дозволу або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, як це передбачено статтею 118 ЗК України, відповідачем не приймалось.
Суд першої інстанції в окремій ухвалі зазначив, що у спірних відносинах відповідач не реалізував своїх повноважень, оскільки не прийняв рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції поставив окрему ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність порушень вимог закону  в.о. начальника ГУ Держгеокадастру в Сумській області.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги не містять належного обґрунтування чи достатніх, переконливих доводів на спростування висновків суду першої інстанції.
Щодо посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 05.06.2019 по справі № 806/3602/15, від 10.07.2019 по справі № 806/3709/15 колегія суддів зазначає, що згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 по справі № 755/10947/17, суди при вирішенні спорів мають враховувати останню правову позицію Верховного Суду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 та ст. 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а окрема ухвала суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст. ст. 249, 308, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області - залишити без задоволення.
Окрему ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 по справі № 480/6281/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.С. Чалий