Справа № 458/675/20                                         Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І. 
Провадження № 33/811/1545/20                                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        23 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року, 
встановив:
цією постановою, виділено з адміністративної справи №458/675/20 відносно ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП і передано до канцелярії Турківського районного суду Львівської області оригінал протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №377269 від 19.07.2020 відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та завірені копії матеріалів справи для здійснення автоматизованого розподілу між суддями.
ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
Згідно постанови, 19.07.2020 о 04 год. 30 хв. в с. Комарники по вул. Центральна Турківського району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у Турківській КЦРЛ, висновок № 152 від 19.07.2020 (0,57‰), чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.07.2020 серії БД № 377269, 19.07.2020 о 04 год. 30 хв. в с.Комарники по вул. Центральна Турківського району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням, не врахував безпечної швидкості руху, не урахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем ЗАЗ TF 699Р номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.
Вважає постанову суду необґрунтовано, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнятою із значним порушенням процесуальних норм.
Розглядаючи дану справу суд першої інстанції відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду.
В матеріалах справи є Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2020 стосовно ОСОБА_1 , складений в медичному закладі КНП «Турківська ЦРЛ».
Згідно пунктів 5, 6 Висновку зрозуміло, що такий робився на підставі направлення капітана поліції ОСОБА_2 , однак в самому Висновку не заповненні всі необхідні визначені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 дані,
Згідно п.22. Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Про вказаний Висновок він дізнався лише під час розгляду судом справи та такий йому ніколи не вручався.
В Постанові суду зазначено, що : «Щодо невідновідності імені по батькові ОСОБА_3 « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 », то як зазначив у рапорті поліцейський, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП він допустив помилку.
Однак, з приводу одночасного складення двох протоколів та невірної марки транспортного засобу - будь-якого належного обґрунтування для визнання протоколу як належний і допустимий доказ судом не зазначено.
Обов`язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Однак, в матеріалах справи немає жодного доказу, який би вказав на те, що 19.07.2020 о 04:30 год. він керував транспортним засобом.
Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, яке оглянуте в судовому засіданні в суді першої інстанції, не підтверджується, що він керував транспортним засобом, а лише підтверджено його перебування в медичному закладі у важкому стані.
Пунктом 8 Інструкції передбачено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п.14 Інструкції).
У разі коли в результаті дорожньо-транспортної пригоди водія доставлено у лікувальний заклад, в обов`язковому порядку проводиться дослідження з метою виявлення в його організмі алкоголю, наркотичних чи інших речовин, що знижують увагу та швидкість реакції (п.12 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103.
Однак, в медичному закладі КНП «Турківська ЦРЛ» в нього кров чи біологічне середовище (слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук) на вміст алкоголю не відбирали (тому що він не був водієм), лабораторне дослідження не було проведено та відповідний Висновок за його результатами відсутній.
Також в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачений пунктом 8 розділу II Інструкції.
У матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння № 152, на підставі якого складений висновок щодо результатів медичного огляду від 19.07.2020, та у якому повинні міститися відомості про спосіб проведення огляду, якими засобами здійснювалась перевірка стану сп`яніння, а також його результати.
Про наведені недоліки він інформував суд, однак ці питання не були досліджені та перевірені, що вказує про відсутність повноти та об`єктивності судового розгляду, відповідно є підставою для скасування судового рішення та закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Однак судом першої інстанції не враховано ці обставини, відповідні документи не витребувано, що вплинуло на прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Також, в матеріалах справи є Довідка КНП «Турівська центральна районна лікарня» від 19.06.2020 про поступлення ОСОБА_1 . Довідка видана 19.06.2020 (за місяць до ДТП) відповідно не стосується дня, коли він поступив в лікувальний заклад.
Таким чином, у справі відсутні належні, допустимі та достатні фактичні дані, які б підтверджували наявність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки судом не досліджено всіх обставин, не опитано свідків, не витребувано документів, тобто прийнято рішення з порушенням матеріальних та процесуальних норм, що є підставою для його скасування.
За змістом ч.2 ст.38 КУпАП стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення
Оскільки подія мала місце 19 липня 2020 року, тобто сплинуло 3 місяці на момент апеляційного розгляду, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП стягнення не може бути накладено, а тому провадження по даній справі в силу п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
23 грудня 2020 року ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про час та дату розгляду справи. Попередньо подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. 
Вивчивши матеріали справи №458/675/20 та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №377270 від 19.07.2020 року; висновком №152 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.2020, згідно якого ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (0,57 проміле). 
Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. 
Апеляційним судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений 19.07.2020 в КНП «Турківська ЦРЛ», у зв`язку із тим, що він був учасником ДТП, із дотриманням вимог Інструкції, і згідно висновку лікаря, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, із показником 0,57 проміле.
Згідно вимог Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Крім цього, якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Із матеріалів справи не можливо однозначно встановити із травмами якої тяжкості ОСОБА_1 було доставлено у медичний заклад, тому і немає підстав стверджувати, що у нього огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен бути проведений саме шляхом відібрання зразків біологічного середовища, а не у інший передбачений законом спосіб. 
Щодо відсутності у матеріалах справи направлення на огляд водія, на стан алкогольного сп`яніння то на думку апеляційного суду оформлення такого направлення в даному випадку не є необхідним, оскільки ОСОБА_1 в обов`язковому порядку був доставлений у медичний заклад, оскільки був учасником ДТП та мав тілесні ушкодження.
Покликання апелянта на відсутність в матеріалах справи акту огляду, на стан сп`яніння № 152, на підставі якого складений висновок щодо результатів медичного огляду від 19.07.2020, не спростовує висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.
Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №377270 від 19.07.2020 складений вірно, з дотриманням викладу змісту правопорушення та зазначення пункту правил дорожнього руху, який було порушено, за яке наступає адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем марки ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано, а покликання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, суд розцінює критично як дії спрямовані на уникнення особи від відповідальності, оскільки факт керуванням підтверджено поясненням іншого учасника ДТП ОСОБА_7 який підтвердив що водієм автомобіля ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 був саме ОСОБА_1 , що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в тій частині.
Відповідно, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним, в межах строку визначеного ст.38 КУпАП. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції, які є підставою для скасування постанови, допущено не було. 
Апеляційна скарга також не містить і інших правових підстав для скасування судового рішення. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 05 жовтня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – залишити без змін, а його апеляційну скаргу– без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        Партика І.В.