КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
  
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року                                                                                                   м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва  від 06 листопада 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
  
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва  від 06.11.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. 
 
На вказану постанову 06.01.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва  від 06.11.2020 року та закриття щодо нього провадження в справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП. 
Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва  від 06.11.2020 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови від 06.11.2020 року та не отримував її копії, а про її існування дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень тільки 05.01.2020 року.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та доводи його клопотання в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва  від 06.11.2020 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення цього строку, з огляду на наступне.
 
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 дійсно не був присутній 06.11.2020 року під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, однак останній був обізнаний, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа про адміністративне правопорушення стосовно нього, яка призначена до розгляду на 06.11.2020 року, про що свідчить його розписка про отримання судової повістки (а.с. 8), а тому ОСОБА_1 об`єктивно мав можливість дізнатись про рух даної справи та результати її розгляду, однак з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову судді від 06.11.2020 року останній звернувся лише 06.01.2021 року, тобто поза межами строку визначеного статтею 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.
 
Згідно положень статті 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).
 
Посилання апелянта на ту обставину, що він не був присутній при винесенні оскаржуваної постанови від 06.11.2020 року та не отримував копії прийнятого судом рішення, а про його існування дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень тільки 05.01.2020 року, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки положення статті 294 КУпАП пов`язують обчислення строку на оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії.
 
Отже, враховуючи практику ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва  від 06.11.2020 року не можна визнати поважними. Інших причин, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, які б перешкоджали ОСОБА_1 дізнатись про рух і результати розгляду даної справи та реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено, а тому в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку слід відмовити.
 
Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 06.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся лише 06.01.2021 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КпАП  України, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва  від 06 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та повернути ОСОБА_1 його апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
                    Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                       І.М. Сілкова