ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 175/2818/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Озерянська Ж.М.) у справі №175/2818/20 (2-а/175/63/20) за позовом   ОСОБА_1 до  Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Овсія Едуарда Юрійовича  про визнання протиправними дії інспектора, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними дії та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів  серії РАП №265827933 до повідомлення серія ІД №00140090 від 07 липня 2020 року у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позову зазначено про незаконність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки автомобіль не перебував під керуванням позивача, так як позивач не має національного посвідчення водія України, що робить неможливим керування транспортними засобами. Крім того, відповідачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів, що транспортний засіб марки «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку на газоні.  
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року позов задоволено частково. Постанову Інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Овсій Едуарда Юрійовича серії ІД №00140090 від 07 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасовано. Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрито.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. 
Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про правомірність винесеної відносно позивача постанови, з огляду на наявність вини у скоєнні адміністративного правопорушення. Крім того, фотознімки транспортного засобу, які здійснені інспектором з паркування повністю відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП, а отже є належними та допустимими доказами.
Сторони повідомлені про день розгляду справи.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, особи, що подала апеляційну скаргу підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Інші учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явились.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.
Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ІД №00140090 від 07 липня 2020 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.13). 
Вказаною постановою констатовано, що   ОСОБА_1 , 25 травня 2020 року о 12 год. 48 хв. в м. Дніпро по вул. Сімферопольська, 23, керуючи транспортним засобом марки «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснила стоянку на газоні, чим порушила вимоги п.15.10 (є) ПДР України. 
Також встановлено, що згідно квитанції №3123-АМТК-2В5Т-6С1К від 02 червня 2020 року ОСОБА_1 здійснила оплату 50% штрафу у розмірі 127,50 грн., та повідомила про це Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на e-mail: ipkp.pay@gmail.com.
28 липня 2020 року позивач отримав поштовим відправленням постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП №265827933 до повідомлення серія ІД№00140090 від 07 липня 2020 року.
Позивач вважаючи, постанову неправомірною, звернувся до суду із зазначеним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов частково дійшов висновку  про відсутність в діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування винесеної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не надано доказів здійснення стоянки на газоні в м. Дніпро по вул. Сімферопольська, 23 транспортним засобом.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП установлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Підпунктом (є) пункту 15.10 ПДР, зазначено, що стоянка забороняється на газонах.
Поняття "стоянка" та "газон" наведено в пункті 1.10 ПДР, а саме: стоянка - це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; газон - це ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування.
Відповідно до п. 2.1 Наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 року №105 «Про затвердження Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», газон це певна ділянка однорідної території з штучним дерновим покривом, який створюється посівом і вирощуванням дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернуванням.
Водночас, відповідачем дійсно здійснено фотофіксацію зображень з різних ракурсів транспортного засобу позивача (із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу та географічних координат), з яких не можливо встановити розташування транспортного засобу на земельній ділянці, яка містить штучне покриття (траву), а тому не можливо віднести її до категорії «газон». 
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Враховуючи зазначене, є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів, що транспортний засіб марки «Опель» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку на газоні.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради    залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року у справі №175/2818/20 (2-а/175/63/20) - залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак