ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 0870/7179/12
адміністративне провадження № К/9901/41546/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №   0870/7179/12
за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду (суддя Дуляницька С. М.) від 03 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Уханенко С. А., Богданенко І. Ю., Дадим Ю. М.) від 30 травня 2017 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У липні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» (далі - ПАТ «Мотор Січ») звернулось до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24 квітня 2012 року №   0000060025 та № 0000050025.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято безпідставно, оскільки ПАТ «Мотор Січ» виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв`язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку - належним чином оформлені ВМД. Щодо обов`язку платника податку відображати в своїй податковій звітності неузгоджені результати проведеної податкової перевірки, оформленої оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вказує на ту обставину, що за податковими повідомленнями-рішеннями, винесеними за наслідками складання попередніх актів перевірок, є прийняті судові рішення, що набрали законної сили про визнання їх протиправними.
3. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року, позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 24 квітня 2012 року №      0000060025 та № 0000050025.
Присуджено на користь ПАТ «Мотор Січ» судові витрати у розмірі 2   146 грн за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.   Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС.
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 26 червня 2017 року Офіс великих платників податків ДФС звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від   03   квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від   30   травня 2017 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Мотор Січ» у задоволенні позовних вимог.
5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 червня 2018 року, після усунення недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання заперечень. Витребувані матеріали справи. 
Цією ж ухвалою допущено відповідача (Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС) його правонаступником - Офісом великих платників податків ДФС.
6. 02 жовтня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшло заперечення на касаційну скаргу, в якому позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року - без змін.
7. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.
8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.
9. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017   року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
10. 20 березня 2018 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: ОСОБА_1 - головуючий суддя, Бившева Л. І., Хохуляк В. В.).
11. На підставі розпорядження в. о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 2245/0/78-20 від 19 листопада 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 15 жовтня 2020 року № 2830/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».
12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
13. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС було проведено камеральну перевірку ПАТ «Мотор Січ» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2012 року, результати якої оформлено актом перевірки від 06 квітня 2012 року №   31/25-0/14307794. 
15. Вказаною перевіркою встановлено допущення позивачем порушень:
- пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.3, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, пункту 2 Розділу ХІ Порядку заповнення і подання звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року №   1492 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2011 року за №   1490/20222, що призвело до завищення ПАТ «Мотор Січ» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2012 року у розмірі 266 948 грн;
- абзацу «б» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, підпункту 4.6.7 пункту 4.6 пункту 4 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 листопада 2011 року № 1492 (далі - Порядок № 1492), що призвело до завищення в податковій декларації за лютий 2012 року залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) податкової декларації за лютий 2012 року у сумі 20 875 848 грн;
- пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2 «Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010   року №   1246 ПАТ «Мотор Січ» не зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
16. За результатами перевірки, 24 квітня 2012 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення: 
- № 0000060025, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за лютий 2012 року на суму 266 948 грн; 
- №   0000050025, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за лютий 2012 року на суму 20 875 848 грн.
17. За результатами адміністративного оскарження прийняті відповідачем за результатами перевірки податкові-повідомлення рішення були залишені без змін, а скарги без задоволення.
18. Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
19. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що, позивачем виконані основні умови відображення податкового кредиту: наявний зв`язок отриманих товарів з господарською діяльністю підприємства та існування підтвердження факту сплати податку - належним чином оформлені ВМД, що в повній мірі відповідає положенням Податкового кодексу України, що визначають спеціальні правила справляння такого податку у разі здійснення операції з імпорту. В діях позивача є присутнім не тільки імпорт товарів і послуг, якого достатньо для виникнення права на формування податкового кредиту, а й придбання товарів і послуг, що додатково засвідчує правомірність формування податкового кредиту.
20. При цьому суди зауважили, що наявність розрахунків при імпорті в розумінні Податкового кодексу України не є обставиною, наявність чи відсутність якої вказує на правомірність або протиправність формування податкового кредиту. Виконання гарантійних зобов`язань, які включають в себе і обмін, не є безоплатною, оскільки їх вартість включено до вартості виробу щодо якого надається гарантія згідно умов укладеного зовнішньоекономічного контракту.
21. Задовольняючи позов в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0000050025, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що позивач при заповненні рядка 21.3 декларації з податку на додану вартість за лютий 2012 року не повинен був враховувати неузгоджені результати контрольних заходів податкового органу, податкові повідомлення-рішення за якими перебували в стадії судового оскарження.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
22. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
23. В доводах касаційної скарги контролюючий орган наголошує на тому, що позивач не мав права на віднесення до складу податкового кредиту податку на додану вартість, сплаченого при імпорті товару без здійснення операцій з придбання такого товару та відповідних розрахунків. Крім того, відповідач вказує на те, що оскільки ввезений позивачем товар був дефектним, тобто непридатним для використання, а тому має ознаки металобрухту, операції з постачання якого не є об`єктом оподаткування згідно з пунктом 23 Підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. 
24. Крім того, відповідач посилається на те, що на платника податку покладено обов`язок відображати у податковій звітності результати контрольних заходів щодо нього, зокрема враховувати прийняті за наслідками перевірок податкові повідомлення-рішення про зменшення від`ємного значення з податку на додану вартість, чого ПАТ «Мотор Січ» зроблено не було.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
25. Враховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №   460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
26. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
27. Згідно з абзацом «в» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (тут і далі, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт).
28. Частина друга пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України регламентує, що для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу.
29. Відповідно до частини першої пункту 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
30. Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
31. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
32. У відповідності до пункту 201.12 статті 201 Податкового кодексу України у разі ввезення товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку. Для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов`язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду.
33. З огляду на викладені положення податкового законодавства, однією з обов`язкових умов для включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту є нарахування (сплата) податку на додану вартість у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
34. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Мотор Січ» на підставі укладених з нерезидентами зовнішньоекономічних контрактів купівлі-продажу, поставки, виконання робіт і на виконання передбачених в таких договорах гарантійних зобов`язань (з приводу виявленого браку), було ввезено матеріальні цінності, перелічені в ВМД. Однією із суттєвих умов вказаних зовнішньоекономічних контрактів є гарантійні зобов`язання продавця з гарантійної заміни та ремонту (обмін непридатних ТМЦ на нові). Гарантійна заміна викликана в першу чергу необхідністю виявлення недоліків реалізованого товару для можливості їх майбутнього усунення на етапі виробництва.  
35. Зокрема в лютому 2012 року підприємством були розмитнені ТМЦ в режимі «імпорт» та оформлено ВМД типу ІМ-40, в яких у графі 24 «Характер угоди» зазначено код « 84-інші випадки».
36. Так, за наступними ВМД було ввезено товар: №   112010000/2012/000317 - комплектуючі агрегати до авіадвигунів ТВ3-117ВМА-СВМ1: Насос -регулятор, поставлені компанією ТОВ «Борисфен -Авіа», РФ, на виконання умов контракту постачання продукції № 1332/05-Д від 22 березня 2005 року, в результаті виконання нерезидентом гарантійних зобов`язань на користь позивача з поставки ТМЦ на заміну дефектних, що підтверджено рекламаційним актом № 150 від 09 листопада 2011 року. Отже, позивачем в межах договору шляхом виконаної нерезидентом гарантійної заміни був придбаний товар належної якості.
№ 12010000/2012/000414 - запасні частини до авіадвигунів ТВ3-117МТ сер.3 - Пружини із заліза і сталі, поставлені компанією 3BRD Indian Air Force Міністерства оборони уряду Індії, на виконання умов контракту № 1323/658-Е07-253-IN356(FTD) від 24 жовтня 2007 року, в результаті здійснення позивачем заміни раніше поставлених нерезиденту дефектних частин до авіадвигунів на кондиційні, що підтверджено міжнародною претензією від 22 січня 2009 року. Отже позивачем, як постачальником товару в межах гарантійних зобов`язань, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність.
№ 12010000/2012/000189 - посудина тиску 73210-184 до шліфувального верстата GEMINI №21446, поставлена компанією ALFLETH Engineering, Швейцарія, на виконання умов контракту № 1323/658-I07-CH756 (FTD) від 23 серпня 2007 року та Додатку № 5 до нього від 20 жовтня 2011 року, в результаті виконання нерезидентом гарантійних зобов`язань на користь позивача з поставки ТМЦ на заміну дефектних. Отже, позивачем в межах договору шляхом заміни був придбаний у нерезидента товар належної якості.
№ 12010000/2012/000142 - частина до турбовального авіадвигуна ТВ3-117ВМ сер. 02: Насос - регулятор НР=3ВМ, поставлена компанією United Nations Missi UNMIL, Ліберія, на виконання умов контракту № 1323/658-Е10-001-RU643(ВТД) від 12 січня 2010 року, в результаті здійснення позивачем заміни раніше поставлених нерезиденту частин до авіадвигунів, що вийшли з ладу на кондиційні, що підтверджено рекламаційним актом № 006/1 від 02 листопада 2011 року. Отже позивачем, як постачальником товару в межах гарантійних зобов`язань, була виконана заміна бракованого товару, який надійшов у його власність.
№ 12010000/2012/000366 - технологічне обладнання випробувального стенду авіадвигунів ТВ3-117ВМ (У6896-2367): блок живлення ИПС-27, поставлене компанією Ministere de la Defense National COMMANDEMENT DES FORCES AERIENNES, Алжир, на виконання умов контракту з капітального ремонту авіаційних двигунів № 1323/658-Е09-074-DZ012/FTD/09/2010 від 04 лютого 2010 року, в результаті здійснення позивачем гарантійних зобов`язань з відновлення роботоздатності раніше капітально відремонтованого авіаційного двигуна шляхом заміни дефектних частин, що вийшли з ладу, на кондиційні. Отже позивачем, як виконавцем ремонтних робіт на авіаційному двигуні в межах гарантійних зобов`язань, була відновлена робота таких авіаційних двигунів шляхом виконаної заміни бракованих запчастин, які надійшли у його власність.
№ 112010000/2012/000337 - датчик ричажний поплавковий ДРПЗ-1М № 103464, поставлений компанією ТОВ «Борисфен-Авіа», РФ, на виконання умов контракту постачання продукції № 3472/10-Д(УЗ) від 19 квітня 2010 року, в результаті виконання нерезидентом гарантійних зобов`язань на користь позивача з поставки ТМЦ на заміну дефектних, що підтверджено рекламаційним актом №   182 від 19 грудня 2011 року. Отже, позивачем в межах договору шляхом виконаної нерезидентом гарантійної заміни був придбаний товар належної якості.
37. Також, судами встановлено, що податок на додану вартість, на суму якого податковим органом зменшено податковий кредит за лютий 2012 року сплачено позивачем у відповідності з підпунктом «в» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України:
- під час розмитнення запасних частин до авіаційних двигунів, знятих під час ремонту, що проводився за межами митної території України. При цьому ремонт авіадвигунів здійснювався шляхом заміні відповідних запасних частин, які після його завершення надійшли у власність позивача в обмін на нові, які надійшли у власність нерезидента;
- при ввезенні товару в зв`язку з виконанням контрагентом-нерезидентом своїх контрактних зобов`язань з поставки товару на заміну раніше реалізованих позивачу дефектних товарів.
38. Наведене свідчить, що на підставі вищезазначених ВМД позивачу було поставлено обладнання в обмін на раніше експортовані запасні частини, що зняті в результаті здійснення ремонту, а також на заміну раніше імпортованих дефектних товарів. При цьому податковий орган не заперечує правильність відображених у таких ВМД відомостей.
39. При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що зазначений ПАТ «Мотор Січ» у таких ВМД тип угоди « 84» відповідає змісту правочинів, на виконання яких здійснювалася поставка матеріальних цінностей.
40. Згідно із Порядком ведення відомчих класифікаторів з питань митної статистики, які використовуються в процесі оформлення митних декларацій, затвердженим наказом Державної митної служби України від 15 лютого 2011 року № 107, характер угоди « 84» означає «інше» і не передбачає розрахунків за товар у зв`язку з поверненням раніше вивезених матеріальних цінностей або із заміною одних матеріальних цінностей на інші.
41. Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що оформлення спірних ВМД здійснювалось у зв`язку з реалізацією позивачем своєї господарської компетенції виконання гарантійних зобов`язань, вартість яких включено до вартості товару, щодо якого надається гарантія. Також судами з`ясовано, що отримані запасні частини пов`язані з виробничим процесом та використовуються у господарській діяльності ПАТ «Мотор Січ», а податок на додану вартість позивачем сплачено під час розмитнення товару.
42. За таких обставин, є обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про виконання ПАТ «Мотор Січ» основних умов відображення податкового кредиту спірного податкового періоду.
43. Верховний Суд відхиляє доводи податкового органу про те, що ввезений позивачем товар фактично є металобрухтом, що виключає можливість його використання в господарській діяльності ПАТ «Мотор Січ».
44. Згідно з наведеним у статті 1 Закону України від 05 травня 1999 року № 619-XIV «Про металобрухт» визначенням металобрухт - це непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів.
45. У ситуації, що розглядається, запасні частини, які були поставлені позивачу в межах виконання гарантійних зобов`язань у зв`язку із заміною дефектних або ремонтом невідповідних якості товарів, не переводилися до категорії металобрухту рішенням власника. Судами встановлено на підставі дослідження наявних в матеріалах справи первинних документів, що такі товари в подальшому оприбутковано та використано ПАТ «Мотор Січ» у власній господарській діяльності.
46. Більше того, при здійсненні перевірки правильності класифікації та кодування товарів в межах митного контролю посадовими особами митного органу спірні запасні частини не були віднесені до категорії металобрухту.
47. Отже, у даному випадку поставка продавцями-нерезидентами ПАТ «Мотор Січ» товарів, які не відповідали визначеним у відповідних договорах купівлі-продажу вимогам якості, цілісності тощо, свідчить про порушення вказаними продавцями відповідних договірних зобов`язань, забезпечених гарантійними умовами контрактів щодо заміни товарів/ремонту товарів, та не є підставою для висновку про поставку металобрухту.
48. Обґрунтованою є також і позиція судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зменшення ПАТ «Мотор Січ» від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 20 875 848 грн у зв`язку з невідображенням в податковій декларації за лютий 2012 року результатів попередніх контрольних заходів податкового органу.
49. Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що всі податкові повідомлення-рішення, якими було зменшено показники від`ємного значення з податку на додану вартість відповідних звітних періодів, були оскаржені позивачем в судовому порядку.
50. Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
51. Відповідно до абзацу 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
52. У справі, що розглядається, судом першої інстанції встановлено, що всі податкові повідомлення-рішення, якими зменшені показники від`ємного значення з податку на додану вартість були визнані протиправними та скасовані в судовому порядку на підставі судових рішень, які набрали законної сили.
53. Під час розгляду цієї справи та в касаційній скарзі податковим органом вказаних обставин не спростовано. Відповідач також не наводить доказів тому, що станом на момент декларування позивачем спірного від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 20 875 848 грн в податковій декларації за лютий 2012 року певні складові такого від`ємного значення, які були зменшені результатами попередніх перевірок, були узгодженими.
54. При вирішенні цієї справи, Суд враховує висновки викладені у постанові Верховного Суду від 9 травня 2020 року в справі №808/862/13-а в подібній справі та за подібних правовідносин, що мали місце за позовом ПАТ «Мотор Січ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень - рішень від 20 вересня 2012 року № 0000700025 та № 0000690025. 
55. В межах справи, що наводиться також мало місце проведення контролюючим органом камеральної перевірки ПАТ «Мотор Січ», з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за липень 2012 року. В обґрунтування своєї позиції щодо зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ контролюючий орган посилається на те, що ПАТ «Мотор Січ» безпідставно включило до податкового кредиту за липень 2012 року податок на додану вартість у відповідному розмірі, сплачений митним органам при ввезенні на митну територію України обладнання (частин до авіадвигунів) за характером угоди « 84», оскільки з первинних документів вбачається, що контрагенти ПАТ «Мотор Січ» не виготовляли імпортований товар, відсутні угоди купівлі - продажу отриманої продукції, що в свою чергу спростовує факт придбання. Наведені відповідачем норми податкового законодавства, що покладені в основу допущених порушень позивачем в обох випадках за своєю правовою природною співпадають.
56. Отже, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що податкові повідомлення-рішення від 24 квітня 2012 року № 0000060025 та № 0000050025 є протиправними та підлягають скасуванню.
57. Жодні доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.
58. Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.
Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року у справі №   0870/7179/12 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                       М. М. Яковенко

Судді                                                                                                    І. В. Дашутін

                                                                                                                                 О. О. Шишов