ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6345/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  01 березня 2021 року                                                                                         м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при  секретарі - Сергієнко Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю  «Смарт.ІТ» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт.ІТ» (надалі - ТОВ «Смарт.ІТ») звернулось до суду з позовом, у якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1068707/40227372 від 05 лютого 2019 року   про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 01 січня 2019 року; 
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з питань розгляду скарг № 11661/40227372/2 від 27 лютого 2019 року про залишення без задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт.ІТ» на рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1068707/40227372 від 05 лютого 2019 року.
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 01 січня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган не вказав конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладеної, а в рішеннях про відмову у реєстрації податкової накладної не зазначено, яких саме документів не вистачає. В свою чергу, позивачем надано усі необхідні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції по спірній податковій накладній.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такій реєстрації від 05.02.2019 року № 1068707/40227372.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України, зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт.ІТ» №1 від 01.01.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.
В решті позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Головного управління ДПС у м. Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт.ІТ» (Постачальник) та ТОВ «Карпатнафтохім» (Покупець) укладено договір поставки № А201851083, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити продукцію (щебінь фр. 25-60 мм), з урахуванням того, що продукція постачається партіями на підставі заявок Покупця, відповідно до умов Договору. 
Відповідно до пункту 6.1. зазначеного Договору оплата за щебінь проводитися покупцем шляхом прямого банківського переказу на поточний рахунок постачальника на наступних умовах: авансового платежу у розмірі 60 % від загальної вартості партії, на підставі рахунку-фактури на партію продукції, виставленого постачальником; решту 40 % від загальної вартості партії - протягом 1 (однієї) доби після повідомлення про завантаження залізничних вагонів, з вказанням їх номерів, на підставі рахунку - фактури.
На виконання вказаного Договору та відповідно до отриманої заявки ТОВ «Смарт.ІТ» було виставлено ТОВ «Карпатнафтохім» рахунок на оплату від 27.12.2018 року №3 на загальну суму 304128,00 грн..
ТОВ «Карпатнафтохім» 28.12.2018 року оплатило 60 % від вартості замовленої партії, що склало 182476,80 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача за 28.12.2018 року, внаслідок чого ТОВ «Смарт.ІТ» було виписано податкову накладну №5 від 28.12.2018 року, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних
01.01.2019 року на виконання умов Договору та відповідно до видаткової накладної №4 від 01.01.2019 року ТОВ «Смарт.ІТ» було поставлено ТОВ «Карпатнафтохім» щебінь на загальну суму 251  437,82 грн., що підтверджується залізничною накладною від 01.01.2019 року.
На різницю між отриманою сумою коштів та поставленою продукцією, що склала 68961,02 грн. ТОВ «Смарт.ІТ» оформило податкову накладну №1 від 01.01.2019 на отримувача - покупця ТОВ «Карпатнафтохім».
За наслідками надіслання вказаної податкової накладної з метою здійснення її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладни ТОВ «Смарт.ІТ» 28.01.2019 року отримало електронну квитанцію про те, що документ прийнято, проте реєстрацію такого зупинено.
В якості підстави зазначено, що податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку з чим запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію.
31.01.2019 року ТОВ «Смарт.ІТ» направлено контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, з відповідними копіями всіх наявних та необхідних документів, що підтверджують реальність здійснення господарської операції по спірній податковій накладній.
За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №1068707/40227372 від 05.02.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 01.01.2019 року.
Назване рішення вмотивовано тим, що позивачем не надано первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойсів, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.
З метою адміністративного оскарження ТОВ «Смарт.ІТ» подано до ДФС України скаргу на рішення №1068707/40227372 від 05.02.2019 року, яку рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 27.02.2019 року №11661/40227372/2 залишено без задоволення.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття рішень про відмову у реєстрації податкової накладної та про залишення без задоволення скарги, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.
Відповідно до пункту  201.1  статті  201 Податкового кодексу України  (надалі - «ПК України») на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (тут та надалі норми у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).
За змістом  пункту 201.10 ПК України  при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.  Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.  Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього  Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Пунктом 201.16 передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми  постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №117), чинний на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Положення пункту 7 Порядку №117 визначають, що у разі коли за результатами моніторингу  податкова накладна  / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Підпунктами 3, 4 пункту 13 Порядку №117 зазначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку. Пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 
Згідно пункту 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. 
Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку), передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкреслені.
Аналіз наведених вище положень вказує на те, що законодавством регламентовано чіткий порядок реєстрації податкових накладних в ЄРПН та правові підстави для зупинення їх реєстрації і для відмови у її здійсненні.
При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платника у зв`язку із встановленням його ризиковості, податковий орган зобов`язаний не лише зазначити загальний пункт або підпункт таких Критеріїв, а й вказати посилання на конкретний з них, яким, на його думку, не відповідає платник. Невиконання контролюючим органом зазначеної вимоги призводить до обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких документів на власний розсуд.
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 18 червня 2020 року по справі №824/245/19-а.
Звертаючись до фактів цієї справи колегія суддів зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено конкретного критерію, якому, на думку контролюючого органу, не відповідає платник та конкретного переліку документів, які необхідно надати позивачеві.
Більш того, названа квитанція навіть не зобов`язує ТОВ «Смарт.ІТ» надати копії будь-яких документів.
Вжиття у цій квитанції сполучників «та/або» означає, що питання необхідності та доцільності надання документів контролюючий орган залишив на розсуд платника податків.
В свою чергу, ТОВ «Смарт.ІТ» надано на пропозицію контролюючого органу пояснення та копії наявних підтверджуючих документів, які в повному та достатньому обсязі підтверджували реальність здійснення господарської операції.
Не містить посилання на відсутність конкретних документів і рішення Комісії №1068707/40227372 від 05.02.2019 року. 
Всупереч визначеній у рішенні підставі його прийняття, податковим органом не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а також не зазначено причини та мотиви, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.
Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на підпункт    Критеріїв оцінки призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.    
В контексті вищенаведеного колегія суддів також зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № №360/1050/19.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, оскаржуване рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної є формальним, оскільки об`єктивно не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, так само як і мотивів прийняття чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а тому не може бути визнане законним та обґрунтованим.
З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправність прийняття спірного рішення та наявності підстав для задоволення позову в цій частині.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду попередньої інстанції та не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
За правилами  статті 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        В.П.Мельничук

суддя                                        О.М.Оксененко