ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/237/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/879/20 Категорія: 310020000  	Скляренко В. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11 лютого 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.
за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Крушельницької Марії Романівни на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2020 року, ухваленого під головуванням судді Скляренко В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, повний текст судового рішення складений 01 грудня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. 
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2016 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 лютого 2016 року.
23 березня 2018 року позивачем подано виконавчий лист до Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.
Постановою Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 19 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57437292.
22 січня 2019 ороку позивачу стало відомо, що згідно поданої відповідачем декларації від 10 жовтня 2018 року ним було зареєстровано дохід в розмірі 896 687 грн. 83 коп. від здійснення підприємницької діяльності.
05 грудня 2019 року між сторонами було укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я. під № 204. Згідно умов вказаного договору сторони узгодили, що ОСОБА_2 буде сплачувати щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 , аліменти твердій грошовій сумі у розмірі 300 доларів США, що на дату укладення договору згідно курсу НБУ еквівалентно 8 266 грн. Договір укладено строком до 05 лютого 2020 року.
Вказує, що має побоювання, враховуючи відсутність контакту між сторонами, відповідач буде сплачувати аліменти згідно виконавчого листа і можливо приховуватиме свій справжній дохід.
Посилаючись на те, що відповідач має чималий дохід, а також той факт, що відповідач укладаючи договір про сплату аліментів на утримання сина був згідний сплачувати аліменти в розмірі 300 доларів США, тому сума аліментів у розмірі 10 000 грн. не буде погіршувати його матеріальне становище.
За підставі наведеного просила суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2016 року і стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини – сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 грн. в твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В липні 2020 року представник ОСОБА_1 – адвокат Крушельницька М.Р. подала до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просила суд змінити спосіб стягнення присуджених аліментів Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2016 року у справ № 711/980/16-ц на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини – сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 грн. в твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2020 року позов задоволено частково.
Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2016 року на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з моменту набрання рішенням законної сили із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку – до досягнення дитиною повноліття.
Відкликано з виконання виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/980/16-ц про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини його заробітку (доходу).
Стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідач частково визнав позовні вимоги , не заперечував проти зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2016 року та має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 3 000 грн., тому наявні правові підстави для зміни порядку стягнення аліментів, встановлених рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2016 року.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 – адвокат Крушельницька М.Р. звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини – сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 10 000 грн. в твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, вважаючи рішення суду незаконним, винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права у зв`язку з неправильністю та неповнотою дослідження судом доказів та встановлення обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги вказувала на те, що задовольняючи часткового позовні вимоги суд не взяв до уваги той факт, що відповідач мав змогу, починаючи з лютого 2019 року по лютий 2020 року, сплачувати аліменти на утримання сина в набагато більшому розмірі ніж оплачував раніше.
Також зазначила, що відповідно до поданої відповідачем декларації, за три квартали 2018 року , останній будучи ФОП на спрощеній системі оподаткування задекларував дохід в розмірі 896 687 грн. 83 коп. Сума отриманих підприємцем коштів підлягає врахуванню в суму аліментів, що підлягали до сплати, а не лише офіційна заробітна плата. 
Водночас, судом першої інстанції не було враховано потреби та поточні витрати на утримання і забезпечення інтересів дитини.
Крім того, відповідачем не було надано доказів на підтвердження погіршення матеріального стану, або інші обставини, які б спричинили різку неможливість сплачувати зазначені в позовній заяві кошти. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Антонюк І.А. посилається на законність, обґрунтованість рішення суду, а також на те, що рішення прийняте на підставі доказів та пояснень, які були надані сторонами і в повному обсязі дослідив всі обставини справи. Вказує, що на час укладення договору про сплату аліментів на дитину від 05 лютого 2019 року він був зареєстрований як ФОП, мав самостійний дохід та мав можливість сплачувати аліменти у визначеній договором сумі, проте на час прийняття рішення змушений був припинити підприємницьку діяльність та офіційно працевлаштуватись. Аліменти сплачує добровільно, заборгованість відсутня. Крім того, на власний рахунок дитини щомісячно перераховує кошти у сумі 500 грн., по потребі купує дитині одяг та інші речі, тому вважає, що апеляційна скарга позивач не підлягає до задоволення.
Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із позивачем та перебуває на її утриманні.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % від встановленого законом прожиткового мінімум на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 лютого 2016 року.
На виконання рішення суду 10 жовтня 2018 року видано виконавчий лист Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % від встановленого законом прожиткового мінімум на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 лютого 2016 року
05 лютого 2019 року між сторонами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Довгань О.Я, зареєстровано в реєстрі за номером 204.
Згідно умов договору сторони дійшло згоди, що ОСОБА_2 буде сплачувати щомісячно на утримання сина – ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі 300 доларів США, що на дату укладення даного договору еквівалентно 8 226 грн., виходячи з курсу НБУ на день укладення договору.
Термін дії договору складає 1 рік, тобто до 05 лютого 2020 року.
На час звернення позивача із вказаним позовом термін дії вказаного договору закінчився 05 лютого 2020 року.
Підставою для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів позивач зазначила те, що дія договору про сплату аліментів закінчився 05 лютого 2020 року, враховуючи відсутність належного контакту між сторонами, відповідач буде сплачувати аліменти у розмірі згідно виконавчого листа, при цьому приховувати реальний дохід. 
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Водночас, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Отже, при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, суд повинен з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Відповідно до частини третьої статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Отже, право зміни способу стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дитина та хто отримує аліменти.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів з відповідача з частки всіх видів заробітку (доходу) дотвердої грошової суми підлягають задоволенню.
Щодо розміру аліментів, то суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 183 СК України  та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною другою статті 182 СК України в редакції Закону України № 2037-VIII  від 17 травня 2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж  50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
       Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року – 2 218 грн., з 01 липня – 2 318 грн., а з 01 грудня 2020 року буде становити 2 395 грн. Відповідно мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину (50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) з 01 січня 2020 року складає – 1 109 грн., з 01 липня 2020 року – 1 159 грн., а з 01 грудня 2010 року буде складати – 1 197 грн. 50 коп.
Також судом враховуються вік відповідача, стан його здоров`я, працездатність, відсутність інших утриманців, а також матеріальний стан відповідача.
Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідач працює на посаді діловода ТОВ «Айтікей Юкпейн» з 01 квітня 2019 року, що підтверджується довідкою про доходи №2907/2020-07 від 29 липня 2020 року і отримує заробітну плату, яка з 01 січня 2020 року складає 12 600 грн. і враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог. 
Таким чином, у відповідача змінився матеріальний стан і враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи суд першої інстанції дотримувався принципів пропорційності у цивільному судочинстві, змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, врахував інтереси всіх учасників справи, в тому числі матеріальне становище як позивача так і відповідача.
Посилання в апеляційній скарзі та те, що при визначенні розміру аліментів враховується не лише заробітна плата, яка виплачується в межах трудових відносин, а також доходи від підприємницької діяльності не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки позивач посилається на інформацію отриману від Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області № 401/23-00-55-13-010 від 22 січня 2019 року, при цьому не було надано інших доказів щодо займання відповідачем підприємницькою діяльністю.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Крім того, відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.
Судом першої інстанції, надано належну правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог (статей 12, 81 ЦПК України), дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі поданих позивачем доказів.
Доводи апеляційної скарги , що відповідач мав змогу, починаючи з лютого 2019 року по лютий 2020 року, сплачувати аліменти на утримання сина в набагато більшому розмірі ніж оплачував раніше, посилаючись на укладений між сторонами договір про сплату аліментів на дитину від 05 лютого 2020 року не варті уваги, оскільки були предметом розгляду у суді першої інстанції і додаткового правового аналізу не потребують, а також не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів і є наслідком помилкового трактування позивачем застосованих судом першої інстанції норм матеріального права.
Рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст.  374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Крушельницької Марії Романівни - залишити без задоволення. 
Рішення   Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2021 року.

Судді: