У Х В А Л А  
29 березня 2021 року
м. Київ
справа №824/207/2018
провадження № 61-3175ас21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року в цивільній справі за заявою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про стягнення вартості наданих послуг,
ВСТАНОВИВ:
Компанія ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) звернулася до Київського апеляційного суду як до суду першої інстанції з заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про стягнення вартості наданих послуг.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року, відмовлено у задоволенні заяви та залишено без змін рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 травня 2018 року.
20 листопада 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року (повний текст ухвали складено 02 лютого 2021 року) закрито провадження у справі за заявою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.
Не погодившись з ухвалою суду, компанія ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) подала до Верховного Суду, як до суду апеляційної інстанції, апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2021 року, постановлену ним як судом апеляційної інстанції, апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, з зазначенням причин пропуску строку, належним чином обґрунтованих доказами.
22 березня 2021 року судом отримано від скаржника заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в обґрунтування якої скаржник посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали отримано ним 09 лютого 2021 року. В зв`язку з тим, що в резолютивній частині оскаржуваної ухвали було визначено тридцятиденний строк апеляційного оскарження, то скаржник зазначає, що у цьому випадку мала місце помилка, позбавлена елемента вини у формі умислу чи грубої недбалості, яка не мала характеру грубої та очевидної, тобто, пропуск строку апеляційного оскарження став наслідком добросовісної помилки та особистого обґрунтованого переконання апелянта у правильності строку, визначеного в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.
Вивчивши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Як зазначав суд в ухвалі від 05 березня 2021 року строк апеляційного оскарження ухвали про закриття провадження становить 15 днів з моменту складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, що відповідає вимогам статті 354 ЦПК України з врахуванням виключень, передбачених частиною третьою статті 460 ЦПК України.
Строк апеляційного оскарження тривалістю у тридцять днів передбачений лише для двох типів ухвал, під жоден з яких не підпадає оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції у цій справі.
Повноваження щодо поновлення строків оскарження судових рішень належать до дискреційних повноважень національних судів, проте, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення строку (такого висновку щодо повноважень національних судів щодо поновлення строку оскарження дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України»).
Перелік підстав, за наявності яких у скаржника виникає право на поновлення строку апеляційного оскарження, чітко визначений частиною другою статті 354 ЦПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Вищевказаною нормою визначено право скаржника, а отже і повноваження суду на поновлення строку апеляційного оскарження за умови подання особою апеляційної скарги саме на ухвалу суду про закриття провадження у справі за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в межах 15 днів з моменту отримання копії оскаржуваної ухвали.
З доданих до заяви доказів вбачається, що копію ухвали суду компанія ПЛАСКЕ СА отримала 09 лютого 2021 року. Таким чином, строк, протягом якого скаржник мав право, а суд був наділений повноваженнями задовольнити заяву про поновлення строку,  сплинув 24 лютого 2021 року (закінчення строку припадає на середу). Касаційну скаргу подано 26 лютого 2021 року, тобто, поза межами строку апеляційного оскарження.
Проте, суд визнає поважною причину пропуску строку, на яку посилається скаржник стосовно того, що вважав правильним строк апеляційного оскарження, зазначений в резолютивній частині оскаржуваної ухвали, оскільки і національні суди, і Європейський суд з прав людини дотримуються концепції правомірного очікування, яке виникає у тому випадку, коли внаслідок заяв чи обіцянок від імені органу публічної влади, або внаслідок усталеної практики в особи сформувалося розумне сподівання, що стосовно до неї орган публічної влади буде діяти саме так, а не інакше.
Крім того, доречно зазначити, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Таким чином, враховуючи правомірне очікування скаржника щодо строку апеляційного оскарження ухвали від 02 лютого 2021 року тривалістю в тридцять днів, який помилково зазначений судом в резолютивній частині оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості заяви скаржника про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки відмова у відкритті провадження в зв`язку з пропуском строку апеляційного оскарження, спричинена помилкою суду щодо зазначення строку апеляційного оскарження ухвали, призведе до порушення права скаржника на доступ до правосуддя.
За таких підстав апеляційна скарга компанії ПЛАСКЕ СА подана з дотриманням вимог статті 356 ЦПК України. 
Скаржником сплачений судовий збір у розмірі 2364 грн та кошти зараховані до спеціалізованого фонду Державного бюджету України.
Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.
Поновити компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) строк апеляційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року.
Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року.
Витребувати з Київського апеляційного суду матеріали цивільної справи №824/207/2018 за заявою компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 17 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до компанії ПЛАСКЕ СА (PLASKE SA) (Швейцарія) про стягнення вартості наданих послуг.
Надіслати учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду.  
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             А. А. Калараш
 
Є. В. Петров
 
О. С. Ткачук