ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 811/1831/18	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,      
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “ХХI-Вік” Головного управління ДПС у Кіровоградській області, на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 р. (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі № 811/1831/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ХХI-Вік” до Головного управління ДПС у Кіровоградській області,  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю “ХХI-Вік” звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області  №00000941403 та № 00000931403 від 15 березня 2018 р., якими застосовано штрафні санкції у сумі 545573,24 грн. і 500000 грн. за порушення норм права з регулювання обігу готівки.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність підписів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на касових ордерах за 28.03.2016, 29.03.2016, 30.09.2016, 16.11.2016, а також про наявність договірних та інших відносин між ТОВ “ХХI-Вік” та ОСОБА_3 .
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 р. позов задоволено частково. Судом визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 15 березня 2018 р., яким на ТОВ “ХХI-Вік” накладено штрафну санкцію за порушення норми права з регулювання обігу готівки у сумі 500000 грн. В іншій частині вимог судом відмовлено позивачу у задоволенні позову.
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку сторонами.
Товариство з обмеженою відповідальністю “ХХI-Вік”, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині вимог, у задоволенні яких йому відмовлено, та прийняти у цій частині нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00000941403 від 15.03.2018 на суму 545573,24 грн.
Скаржник вказує, що рішення суду першої інстанції в частині позовної ви  моги про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № 00000941403 від 15.03.2018 на суму 545573,24 грн. не містить оцінки всіх аргументів ТОВ «ХХI-Вік», а також не ґрунтується на доказах, які були досліджені в судовому засіданні. Скаржник зазначає, що усі первинні касові документи на підприємстві виготовляються у декількох ідентичних примірниках (оригіналі та одному або декількох дублікатах). На огляд посадовим особам відповідача, які проводили перевірку, були надані видаткові касові ордери за 28.03.2016, 29.03.2016, 30.09.2016, 16.11.2016 про видачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з каси підприємства грошових коштів у загальній сумі 286363 грн. у двох примірниках - оригінал та дублікат. В ході огляду зазначених документів посадові особи відповідача, які проводили перевірку, помітили, що підписи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявні не в обох примірниках кожного з касових ордерів, а лише в одному кожного з них, після чого, незважаючи на наявність інших аналогічних примірників з підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зробили копії саме цих примірників, про що працівникам підприємства до закінчення перевірки не повідомили. Твердження представників відповідача про переписування ТОВ «ХХІ-Вік» касової книги та створення «заднім числом» додаткових примірників видаткових касових ордерів за 28.03.2016, 29.03.2016, 30.09.2016, 16.11.2016 про видачу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошових коштів в загальній сумі 286363 грн. носять виключно характер припущень, оскільки касові документи за 2016 рік складалися та підписувалися особами, які станом на 2018 та 2019 роки у трудових та інших відносинах з ТОВ «ХХІ-Вік» не перебували. З показань викликаного у судове засідання свідка ОСОБА_4 вбачається, що оригінали видаткових касових ордерів з підписа  ми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за березень 2016 рік, та з підписами ОСОБА_4 , як керівника ТОВ «ХХІ-Вік», об`єктивно не могли з`явитися у 2018 році після проведення перевірки, що не було враховано судом першої інстанції. 
Головне управління ДПС у Кіровоградській області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. 
Скаржник вказує, що в ході проведення перевірки було встановлено не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень (у день одержання готівкових коштів) у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів - 12.08.2016 у касі ТОВ «ХХІ-Вік» ОСОБА_3 було видано квитанцію до прибуткового ордера б/н на суму 100000,00 грн. Висновки до акту перевірки зроблено на підставі вивчення документів, наданих ОСОБА_3 та ТОВ «ХХ-Вік». Так, ОСОБА_3 було пред`явлено оригінал та надано для використання в ході перевірки копію квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 12.08.2016 на суму 100000,00 грн., підставою для видачі якої є виплата за магазин № НОМЕР_1 . Вказана сума у касовій книзі 12.08.2016 не оприбуткована, про що свідчить відсутність відповідних записів у ній. До перевірки підприємством ТОВ «ХХ-Вік» були надані оригінали первинних касових документів, касові книги та копії документів, про що окремо було зазначено підприємством у листі від 22.02.2018 р. №22. Касові книги та первинні касові документи надавалися підприємством в одному екземплярі. За результатами розгляду акту перевірки за порушення пункту 2.6. Положення НБУ № 637, в частині не оприбуткування готівкових коштів в касі підприємства, було винесено податкове повідомлення-рішення від 15.03.2018 №00000931403 на суму 500 000,00 грн.
Позивач надіслав до суду письмовий відзив у якому просить суд апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення, оскаржене рішення суду  першої інстанції в частині задоволених позовних вимог – без змін.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача від Головного управління ДПС у Кіровоградській області до суду апеляційної інстанції не надходив.
У судовому засіданні представник позивача (адвокат Пушкарьов Д.Є.) підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги ТОВ «ХХІ-Вік», проси суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.
Відповідач, належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи, до суду уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив. 
Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2017 р. ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Кіровоградської області зі скаргою на протиправні дії посадових осіб ТОВ “ХХI-Вік”, які полягали у неправомірній вимозі надмірної сплати орендної плати за користування магазином, який розташований на ринку “Європейський” у м. Кропивницький (том 1 а.с.96-97). У зверненні ОСОБА_3 повідомив про придбання приміщення магазину у ТОВ “ХХI-Вік” за 100000 грн. у серпні 2016 р. Прокуратура Кіровоградської області направила звернення до Головного управління ДФС в Кіровоградській області (том 1 а.с.101). 15 січня 2018 р. Головне управління ДФС в Кіровоградській області звернулось до ОСОБА_3 з проханням надати копії договорів оренди торгівельних площ та розрахункових документів, які підтверджують сплату коштів за придбання магазину (том 1 а.с.98). 02 лютого 2018 р. ОСОБА_3 надіслав до Головного управління ДФС в Кіровоградській області завірену ним копію квитанції до прибуткового касового ордеру (без номеру) від 12 серпня  2016 р. (том 1 а.с.55, 87, 99). У квитанції зазначено, що від ОСОБА_3 прийнято 100000 грн. (виплата за магазин №54). На квитанції міститься підпис касира (не вказано анкетних даних) та відтиск мастичної печатки ТОВ “ХХI-Вік”. 13 лютого 2018 р. керівник Головного управління ДФС в Кіровоградській області прийняв наказ №279 про проведення фактичної перевірки ТОВ “ХХI-Вік” з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій за період з 13 лютого 2015 р. по 22 лютого 2018 р. (том 1 а.с.94). Перевірка проведена з 13 по 22 лютого 2018 року (том 1 а.с.34-35). Акт перевірки складений 22 лютого 2018 р. В ході перевірки інспекторами встановлено: 12 серпня 2016 р. ОСОБА_3 сплатив до каси ТОВ “ХХI-Вік” 100000 грн., що доводиться змістом квитанції до прибуткового касового ордеру, які неоприбутковані у касі підприємства (відсутність записів у касовій книзі); перевищення залишку готівки у касі на суму 272786,62 грн.  До перевірки надано видаткові касові ордери від 28 та 29 березня 2016 р. №13 та №14 на суму 150000 грн. та 70000 грн., у яких відсутній підпис одержувача ОСОБА_1 . Залишок готівки в касі на кінець цих днів склав 3,90 грн. До перевірки надано видаткові касові ордери від 30 вересня та 16 листопада 2016 р. № 43 та № 48 на суму 10448 грн. та 55915 грн., у яких відсутній підпис одержувача ОСОБА_2 . Залишок готівки в касі на кінець цих днів склав 3,07 грн. та 4,75 грн. Згідно наказу ТОВ “ХХI-Вік” №1 від 05 січня 2015 року “Про встановлення ліміту каси” ліміт залишку готівки у касі на 2016 рік складає 3398 грн. (том 1 а.с. 128-129). Під час перевірки ТОВ “ХХI-Вік” виготовило і завірило інспекторам Головного управління ДФС в Кіровоградській області 4 згаданих видаткових касових ордера, на яких відсутній підпис одержувачів коштів (том 1 а.с.141-142). У них відсутні підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28 лютого 2018 р. ТОВ “ХХI-Вік” подало заперечення на акт перевірки (том 1 а.с.33), у якому зазначало, що оригінали первинних бухгалтерських документів складались у двох екземплярах, оскільки у попередні періоди вилучались правоохоронцями та не повертались. Інспекторам надавались зазначені видаткові касові ордери, які містили підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Заперечення не місить згадки про надання додатків. Водночас, платник податків заперечив отримання коштів від ОСОБА_3 , вказуючи, що квитанція до прибуткового касового ордеру не підписана його працівником. 15 березня 2018 р. Головним управлінням ДФС в Кіровоградській області прийняті податкові повідомлення-рішення №00000941403 та № 00000931403, якими до ТОВ “ХХI-Вік” застосовано штрафні санкції у сумі 545573,24 грн. і 500000 грн. за порушення норм права з регулювання обігу готівки (том 1 а.с.20-21). Штрафні санкції застосовано відповідно до припису абзацу 2 та 3 пункту 1 Указу Президента України від 12 червня 1995 р. №436/95 “Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” (том 1 а.с.117). За перевищення залишку готівки в касі підприємства застосовано фінансову санкцію у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки, а за не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень – у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (том 1 а.с. 44-45).
Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ “ХХI-Вік” оскаржило їх у судовому порядку.
Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.03.2018 р. №00000931403 на суму 500000,00 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про те, що кошти у сумі 100000 грн. 12 серпня 2016 р. від ОСОБА_3 прийняла інша юридична особа - ТОВ “Кіровоград-Ресурс”, а ТОВ “ХХI-Вік” фінансових відносин з ОСОБА_3 не мало. В частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 00000941403 від 15.03.2018 р. на суму 545 573,24 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ТОВ “ХХI-Вік” допустило перевищення залишку готівки в касі на загальну суму 272786,62 грн., оскільки у видаткових касових ордерах №13 та №14 від 28 та 29 березня 2016 р. і №43 та №48 від 30 вересня та 16 листопада 2016 р. підписи одержувачів коштів ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ) з`явилися після проведення перевірки податковим органом.
Колегія суддів зазначає наступне.
Щодо податкового повідомлення-рішення № 0000931403 від 15.03.2018: сума застосованого штрафу – 500000 грн.; фактична підстава застосування штрафу – порушення ТОВ «ХХІ Вік» гл. 2 п. 2.6 постанови «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 637 від 15.12.2004 (із змінами і доповненнями); юридична підстава застосування штрафу - п.п.54.3.3 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і абз. 3 п. 1 Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (із змінами та доповненнями).
При перевірці законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині, якою зазначене податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано, колегія суддів суд вважає за необхідне враховувати правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі            №1340/3510/18.
Так, Велика Палата Верховного Суду в цьому судовому рішенні зазначила, що відповідно до статті 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України» від 08 червня 1995 року № 1к/95-ВР (далі - Конституційний Договір) Президент України в межах своїх повноважень видає      укази      і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення. Президент України видає      укази      з питань економічної реформи, не врегульованих чинним законодавством України, які діють до прийняття відповідних законів.
Пунктом 3 статті 18 цього Договору також передбачено, що виключно законами визначаються, зокрема, діяння, які є злочинними, адміністративними і дисциплінарними порушеннями, відповідальність за них.
Положеннями абзацу третього статті 1 Указу № 436/95 (який втратив чинність згідно з      Указом Президента України від 20 червня 2019 року № 418/2019) визначено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
06 липня 1995 р. Верховною Радою України прийнятий      Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у преамбулі якого вказано, що він визначає правові засади застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на всіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. Встановлення норм щодо незастосування РРО у інших законах, крім Податкового колексу України, не допускається.
Пунктом 3 розділу      ІІ      Прикінцевих положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що до приведення чинного законодавства у відповідність із цим Законом чинні закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно з пунктом 13      статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»      суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.
Пунктом 2.6 Положення №637, яке втратило чинність 05 січня 2018 р. згідно з      постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 р. № 148, установлено, що вся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.
У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книжки (РК) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК) (абзаци перший - третій цього пункту).
Тобто, як норма пункту 13      статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», так і норма пункту 2.6 Положення № 637 встановлюють для суб`єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції готівкою із застосуванням РРО, обов`язок забезпечення обліку отриманих готівкових коштів в повній сумі надходжень від розрахункових операцій. При цьому такий облік згідно з пунктом 13      статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»      здійснюється в денному звіті (за визначенням, наведеним у      статті 1 цього Закону, денний звіт - це документ встановленої форми, надрукований РРО, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням), а згідно з пунктом 2.6 Положення №637 - у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.
При цьому, як уже було зазначено, абзацом третім статті 1 Указу №436/95 встановлювалась відповідальність за порушення суб`єктами підприємницької діяльності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.
Разом з тим прийнятим 06 липня 1995      року Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»      також установлена відповідальність за порушення вимог цього      Закону      до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги). Перелік таких порушень та санкції визначені розділом V «Відповідальність за порушення вимог цього Закону».
Статтею 1 Указу № 436/95 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено відповідальність за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки у вигляді фінансової санкції (штрафу).
Пунктом 1 частини першої      статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР      (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено фінансові санкції за порушення вимог цього      закону, а саме: за встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.
Аналіз зазначених положень свідчить про те, що об`єктивна сторона обох порушень, як того, що визначено абзацом третім статті 1      Указу Президента № 436/95      (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), так і того, що визначено пунктом 1 частини першої      статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР      (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), фактично полягає в одних і тих самих діях.
Як убачається зі змісту статті 25 Конституційного Договору, метою постановлення      Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95      було врегулювання відносин щодо належного обліку готівкових операцій суб`єктами підприємницької діяльності, які до цього не були належним чином урегульовані іншими законодавчими актами, а термін його дії обмежувався прийняттям відповідного закону.
Оскільки шляхом прийняття      Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР      ці правовідносини врегулював законодавчий орган, то наведений вище Указ № 436/95 припинив дію як у частині визначення складу такого правопорушення як неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, так і в частині встановлених за таке правопорушення санкцій, його положення уже не могло застосовуватися.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду, відступивши від правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 02.04.2013 у справі №21-77а13, наголосила на неможливості застосування положень Указу № 436/95 у правовідносинах, що виникли після набрання чинності      Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»   від 06.07.1995 № 265/95-ВР.
Аналогічний правовий висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2020 р. у справі № 814/3845/15.
Зважаючи на те, що Кодекс адміністративного судочинства України ( в його чинній редакції) не наділяє суди першої та апеляційної інстанції правом відступу від правових висновків Верховного Суду, колегія суддів відхиляє доводи скаржника – Головного управління ДПС у Кіровоградській області, викладені в апеляційній скарзі. 
Щодо податкового повідомлення-рішення № 00000941403 від 15.03.2018: сума застосованого штрафу – 545573, 24 грн.; фактична підстава застосування штрафу – порушення ТОВ «ХХІ Вік» гл. 3 п. 3.5 постанови «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 637 від 15.12.2004 (із змінами і доповненнями); юридична підстава застосування штрафу - п.п.54.3.3 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України і абз. 2 п. 1 Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (із змінами та доповненнями).
Главою 3 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320) визначено порядок оформлення касових операцій. Пунктом 3.5 Положення № 637 передбачено, що у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред`явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред`являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа. Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача. 
Видача готівки особам, яких немає в штатному розписі підприємства, проводиться за видатковими касовими ордерами, що виписуються окремо на кожну особу, або за окремою видатковою відомістю. Якщо підприємство (підприємець) надає держателям електронних платіжних засобів послуги з видачі готівки за допомогою платіжного термінала (імпринтера), то на підставі квитанцій платіжного термінала (сліпів) таким підприємством складається видатковий касовий ордер на загальну суму проведених операцій за день та здійснюється відповідний запис у касовій книзі. 
          Як свідчить Акт фактичної перевірки від 22.02.2018, під час перевірки виявлено видаткові касові ордери, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (т 1 а.с.52). Позивач відсутність підписів на видаткових касових ордерах пояснив тим, що під час перевірки інспекторам податкового органу надавались оригінали та дублікати касових ордерів. Представник позивача при розгляді апеляційних скарг також зазначив, що оригінали прибуткових касових ордерів містили підписи ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , як осіб, які отримали готівкові кошти з каси підприємства, а на дублікатах касових ордерів такі підписи відсутні. Представники відповідача відібрали для перевірки саме дублікати без підписів і зазначили це, як порушення. Натомість, суд першої інстанції не врахував доводи позивача про наявність підписів на оригіналах прибуткових касових ордерів і дійшов необґрунтованого висновку про те, що такі підписи були здійснені вже після перевірки та прийнятті податкового повідомлення-рішення. 
          Суд першої інстанції встановив, що до перевірки надано видаткові касові ордери від 28 та 29 березня 2016 року №13 та №14 на суму 150000 грн. та 70000 грн., у яких відсутній підпис одержувача ОСОБА_1 . Залишок готівки в касі на кінець цих днів склав 3,90 грн. До перевірки надано видаткові касові ордери від 30 вересня та 16 листопада 2016 року № 43 та № 48 на суму 10448 грн. та 55915 грн., у яких відсутній підпис одержувача ОСОБА_2 . Залишок готівки в касі на кінець цих днів склав 3,07 грн. та 4,75 грн. Згідно наказу Товариства №1 від 05 січня 2015 року “Про встановлення ліміту каси” ліміт залишку готівки у касі на 2016 рік складає 3398 грн. (Том 1 а.с. 128-129). Під час перевірки Товариство виготовило і завірило інспекторам  4 згаданих видаткових касових ордера, на яких відсутній підпис одержувачів коштів (Том 1 а.с.141-142). У них відсутні підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28 лютого 2018 року Товариство подало заперечення на акт перевірки (Том 1 а.с.33). У ньому зазначає, що оригінали первинних бухгалтерських документів складались у двох екземплярах, оскільки у попередні періоди вилучались правоохоронцями та не повертались.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про їх неспроможність, оскільки позивачем не зазначена правова підстава виписки дублікатів видаткових касових ордерів за наявності їх оригіналів. Дублікатом є повторно оформлений документ для використовування, замість втраченого чи пошкодженого оригіналу, що має таку саму юридичну силу. На дублікат ставиться напис: «Дублікат». (Національний стандарт України. Діловодство і архівна справа. ДСТУ2732:2004). Доказів того, що до перевірки надавались видаткові касові ордери, які містили підписи одержувачів готівкових коштів, позивачем суду не надано. Доводи про те, що інспектори відповідача взяли до уваги дублікати видаткових касових ордерів, замість оригіналів, спростовані наявними у справі копіями видаткових касових ордерів, які не містять підписів одержувачів і не є дублікатами у зв`язку із відсутністю на них позначки «дублікат» (т. 1 а.с. 141,142). Доводи позивача про те, що оригінали первинних бухгалтерських документів вилучались правоохоронцями також не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи наявні копії ухвал Ленінського районного суду м. Кіровограда у справах № 405/400/13-к та № 405/1410/13-к, які датовані 16 січня 2013 р. та 13 березня 2013 р. (т.2 а.с.9,10), проте як видаткові касові ордери, що були досліджені під час податкової перевірки, виписані 30 вересня 2016 р., 16 листопада 2016 р., 29 березня 2016 р., 28 березня 2016 р.
Також, колегія суддів звертає увагу, що за вимогами частини 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У зв`язку з цим, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо проставляння ними підпису на видаткових касових ордерах не можуть вважатись допустимими доказами. Крім того, позивачем до суду першої інстанції надані видаткові касові ордери, які вже містять підписи зазначених осіб, проте на час податкової перевірки у наданих інспекторам видаткових касових ордерах підписи відсутні. 
За наведених вище обставин колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № 00000941403 від 15.03.2018.
Зважаючи на те, що доводи апеляційних скарг висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “ХХI-Вік” та Головного управління ДПС у Кіровоградській області – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 р. в адміністративній справі №811/1831/18 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 березня 2021 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 26 березня 2021 р.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий