П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1249/20	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Осіпова Ю.В.,
суддів –  Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року (м. Херсон, дата складання повного тексту рішення –  10.08.2020р.) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, - 
В С Т А Н О В И В:
18.05.2020 року представник ФОП ОСОБА_1 – адвокат Кашуба А.В. звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення від 23.04.2020 року №000023/21-22-32-1937911448 про застосування фінансових санкцій в сумі 17000 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем порушено порядок проведення та оформлення результатів фактичної перевірки, а встановлені в ході фактичної перевірки порушення вимог Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не відповідають обставинам, які мають значення, оскільки використані під час прийняття оскаржуваного рішення відомості є не встановленими та не доведеними. Також позивачем зазначено, що відповідачем порушено приписи ст.84 ПК України та Закону України «Про судову експертизу», так як встановлення відповідності марки акцизного податку контрольним примірникам, можливо вирішувати виключно в ході проведення технічної експертизи документів (марки акцизного податку). 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 – відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ФОП ОСОБА_1 09.09.2020 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
11.09.2020 року матеріали даної справи, разом із вказаною вище апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду. 
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 року відрито апеляційне провадження по даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи. 
Позивач – ФОП ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність в магазині за адресою:  АДРЕСА_1 ; має право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, що підтверджується ліцензією ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №21110308201903156 від 31.10.2019р., терміном дії з 06.11.2019р. по 06.11.2020р.
18.02.2020 року заступником начальника управління - начальником відділу Мигирич О.М. та головним державним ревізором-інспектором Бевзюком О.О., за участю ФОП ОСОБА_1 , на підставі наказу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі від 04.02.2020р. №200 та направлень від 18.02.2020р. №№025,026, здійснено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність позивачка.
19.02.2020 року за результатами вказаної фактичної перевірки складено акт №5/32/ НОМЕР_1 , який був підписаний позивачкою без зауважень і копію якого їй було вручено в той же день.
Так, у вказаному вище акті перевірки зазначено, що перевіряючими було виявлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ст.11 Закону України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яке пов`язане реалізацією в алкогольних напоїв - горілки «Житня Сльоза» 0,5л 40% вартістю 95 грн. (виробник ПП «Олександрія Преміум» м. Олександрія, Кіровоградська область), яка маркована маркою акцизного податку «АВ 11ААБА №055984, 12/18; 25,392 грн.» з візуальними ознаками фальсифікації та підроблення. При цьому, в акті перевірки зазначено, що в подальшому вказана марка акцизного податку буде направлена на експертизу. 
21.02.2020 року ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі на адресу Міністерства фінансів України був направлений лист щодо проведення експертизи марок акцизного податку та підтвердити або спростувати їх автентичність, у т.ч. і вказану вище марку акцизного податку з реквізитами «АВ - 11 ААБА 055984 12/18, 25.392 грн.»
17.04.2020 року ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі було отримано від Міністерства фінансів України акт експертизи Управління державної політики у сфері пробірного контролю, документів суворої звітності та лотерейної діяльності  Міністерства фінансів України від  25.03.2020р. №089-03-20, зі змісту висновку якого, серед іншого, видно, що надана на дослідження марка акцизного податку для маркування алкогольних напоїв за реквізитами «АВ 11 ААБА №055984, 12/18, 25,392 грн.» не відповідає наданим ДП «Поліграфічний комбінат «Україна»» контрольним примірникам.
23.04.2020 року на підставі зазначеного акту перевірки від 19.02.2020р. №5/32/ НОМЕР_1 та акту експертизи №089-03-20 від 25.03.2020р., уповноваженою особою ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000023/21-22-32-1937911448, яким, згідно абз.15 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», до ФОП ОСОБА_1 було застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. - за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку.
Далі, копію вказаного вище рішення, разом з копією акту експертизи №089-03-20 від 25.03.2020р., було направлено на адресу позивача рекомендованим з повідомленням про вручення поштового відправлення (штриховий ідентифікатор -7300307417340), яке було отримано останньою 30.04.2020 року.
Не погоджуючись зі спірним рішеннями контролюючого органу, позивачка звернулася до суду із даним позовом.
Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності п/вимог та, відповідно, з правомірності та доведеності спірного рішення відповідача.
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими та заснованими на законі, з огляду на наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.
Як слідує з положень п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, з 01.01.2011р. він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Відповідно до приписів п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім НБУ) в порядку, встановленому цим Кодексом. 
Положеннями ж п.75.1 ст.75 ПК України, в свою чергу, передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
В свою чергу, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки встановлений ст.80 ПК України.
Так, згідно п.80.1 ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до вимог п.п.80.2.5. п.80.2. ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, у зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Як передбачено приписами п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При цьому, п.228.2 ст.228 ПК України визначено, що контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України, контроль за переміщенням, зберіганням та реалізацією пального та спирту етилового здійснюють відповідні контролюючі органи.
Згідно із пп.14.1.107  та 14.1.109 п.14.1  ст.14 ПК України,  марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Виходячи зі змісту п.226.9 ст.226 ПК України вважаються такими, що немарковані:
- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;
- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;
- алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
За змістом п.226.11 ст.226 ПК України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.
Як визначено п.228.9 ст.228 ПК України, відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.
Спеціальним законом, що визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, є Закон України від 19.12.1995р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». 
Як передбачено ч.4 ст.11 вищевказаного Закону, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
До того ж, ст.15 Закону №481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
В силу ст.16 Закону №481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
З приписів ч.1 ст.17 Закону №481/95-ВР слідує, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
А як передбачено абз.15 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним ч.1 ст.11 цього Закону, - 200% вартості товару, але не менше 17 000 грн.
При цьому, п.3 «Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»» (затв. Постановою КМУ від 02.06.2003р. №790) визначено, що до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.
Фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (п.2 Порядку №790).
Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що марка акцизного податку є обов`язковим спеціальним знаком, що підтверджує легальність реалізації товару на території України, відсутність якої на алкогольних чи тютюнових виробах є підставою для притягнення до відповідальності у випадку виробництва, зберігання, транспортування та реалізації таких товарів. 
Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи, оскаржуючи спірне рішення від 23.04.2020 року №000023/21-22-32-1937911448 про застосування фінансових санкцій, позивач фактично посилається лише на порушення контролюючим органом порядку проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .
Як видно зі змісту тверджень представника позивача, наказ про проведення перевірки від 04.02.2020р. №200 нібито не містить достатніх підстав для проведення такої перевірки та в ньому не вказано ПІБ (фізичної особи - платника податку, який перевіряється). 
Проте, в контексті п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, обставиною для призначення фактичної перевірки є, зокрема, отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Отже, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. 
В даному ж випадку, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Такими чином, враховуючи вказані вище обставини, судова колегія, як і окружний суд, вважає, що жодних підстав вважати що уповноважені особи відповідача не мали право розпочати цю фактичну перевірки ФОП ОСОБА_1 не має.
Крім того, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України, умовою допуску посадової особи контролюючого органу до проведення фактичних перевірок за наявності підстав для її проведення є пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема такого документу як копія наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (ПІБ фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Отже, фактична перевірка платника податків проводиться виключно за умови пред`явлення посадовими особами контролюючого органу направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Так, як вбачається з наявних в матеріалах справи копії наказу ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі «Про проведення фактичних перевірок» від 04.02.2020р. №200 та копії витягу «Перелік суб`єктів (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податків, який перевіряється) та/або об`єктів та їх адреси, які підлягають відпрацюванню шляхом проведення фактичних перевірок, у відповідності до вимог ст.80 ПК України», затвердженого п.2 вказаного наказу, вбачається найменування та реквізити суб`єкта - ФОП ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ); адреса об`єкта, перевірка якого проводиться: магазин, АДРЕСА_1 ; мета перевірки - контроль за дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального; вид перевірки - фактична перевірка; підстави для проведення перевірки - ст.20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів, підакцизних товарів), п.п.19.1.4, п.19.1. ст.19 ПК України; тривалість перевірки - не більше 10 діб; період діяльності, який буде перевірятися, - відповідно до ст.102 ПК України. Вказані документи містять підписи в.о. керівника ГУ ДПС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, скріплені печаткою, а також штамп «З оригіналом згідно».
Таким чином, з зазначеного вище вбачається, що наказ на проведення перевірки від 04.02.2020р. №200 (який позивачем у будь-який спосіб не оскаржений) та витяг до нього, який, в свою чергу, є додатком до наказу від 04.02.2020р. №200, і є невід`ємною його частиною, містять усі належні підстави для проведення спірної перевірки, а також ПІБ фізичної особи - платника податку, який перевіряється, у зв`яжу з чим, твердження позивача про відсутність таких відомостей є безпідставними та необґрунтованими. 
Далі, що ж стосується безпосередньо правомірності прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення від 23.04.2020р. №000023/21-22-32-1937911448 про застосування фінансових санкцій на суму 17000 грн., то з цього приводу слід зазначити наступне.
Так, як вбачається зі змісту акту фактичної перевірки №5/32/ НОМЕР_1 від 19.02.2020р. та вже зазначалося вище, цією перевіркою було встановлено факт здійснення реалізації ФОП ОСОБА_2 19.02.2020 року в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , алкогольних напоїв - горілки «Житня Сльоза» 0,5л 40%, вартістю 95 грн. (виробник ПП «Олександрія Преміум» м. Олександрія, Кіровоградська область), яка маркована маркою акцизного податку «АВ 11ААБА №055984, 12/18; 25,392 грн.» з візуальними ознаками фальсифікації та підроблення.
А як видно з пояснень свідка - позивачки ОСОБА_2 , допитаної у судовому засіданні суду 1-ї інстанції 04.08.2020р., остання пояснила, що 19.02.2020р. до магазину зайшли дві особи, які повідомили що є ревізорами, пред`явили посвідчення та інші документи, після чого, один із ревізорів підійшов до стелажу, на якому стояли пляшки з горілкою, і, з її слів, нібито знаючи, що одна пляшка горілки «Житня Сльоза» мала акцизну марку з підробкою, забрав таку пляшку. 
Разом з тим, при цьому слід звернути увагу на те, що ОСОБА_2 фактично не заперечувала, що підписала спірний акт перевірки без будь-яких зауважень була обізнана щодо порушень, які були вказані в ньому.
Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, що вказаними вище поясненням позивачка фактично не заперечила факт знаходження у її магазині на реалізації пляшки горілки «Житня Сльоза» з підробленою акцизною маркою.
До того ж, факт підроблення акцизної марки, яка була прикріплена до вилученої пляшки горілки «Житня Сльоза» беззаперечно підтверджується відповідним актом експертизи від 25.03.2020р. №089-03-20, проведеної Управлінням державної політики у сфері пробірного контролю, документів суворої звітності та лотерейної діяльності Міністерства фінансів України.
Також, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, критично ставиться і до посилань представника позивача про неналежність такого доказу, як акт експертизи №089-03-20 та про порушення відповідачем вимог ст.84 ПК України, якою регулюється проведення експертизи під час здійснення податкового контролю контролюючими органами, та вважає таку позицію сторони позивача помилковою, оскільки відповідач, з метою визначення автентичності марок акцизного податку, в межах наданих повноважень та саме у відповідності до ст.84 ПК України, направив вказану акцизну марку на експертизу, що підтверджується вищевказаними доказами.
Крім того, як чітко передбачено приписами ч.19-1.1.18. п.19-1.1. ст.19-1. ПК України, контролюючі органи, визначені пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій ст.19-3 цього Кодексу, зокрема, організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями, пачках (упаковках) тютюнових виробів, ємностях (упаковках) з рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, під час їх транспортування, зберігання і реалізації.
Відповідно до вимог пп.83.1.3, 83.1.6 п.83.1 ст.83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: експертні висновки; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
При цьому, судова колегія вважає помилковими і посилання позивача на порушення відповідачем вимог Закону України «Про судову експертизу», оскільки, відповідно до приписів «Положення про Управління державної політики у сфері пробірного нагляду та документів суворої звітності» (затв. наказом МФ України 24.02.2015р. №232) та розділу 8 «Правил виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку», прийнятих наказом Міністерством фінансів України, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України від 25.11.1993р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.1994р. за №8/217, експертиза бланків цінних паперів і документів  суворого обліку проводиться на вимогу «замовника» та за його рахунок Держзнаком України.
Також, п.5 зазначеного вище Порядку №790 передбачено, що однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій - є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Додатково також слід зазначити й про те, що юридична конструкція ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не передбачає умисну форму вини суб`єкта господарювання, як елемента складу правопорушення, позаяк сам факт зберігання суб`єктом господарювання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку є достатнім для притягнення до відповідальності особи, яка зберігала відповідну продукцію.
Крім того, за змістом п.8 «Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» (затв. Постановою КМУ від 30.07.1996р. №854), суб`єкту господарювання, який здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, забороняється приймати для продажу та зберігання алкогольні напої від юридичних і фізичних осіб, які не мають ліцензії на виробництво або на право імпорту чи оптової торгівлі алкогольними напоями.
Отже, суб`єкт господарювання, який здійснює реалізацію алкогольних напоїв, зобов`язаний забезпечувати дотримання відповідних правил.
До того ж, відповідно до п.116.1. ст.116 ПК України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.  
Окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. 
Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.
У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.
Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, судова колегія погоджується з висновками суду 1-ї інстанції, про наявність усіх законних підстав для застосування до позивачки за зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка оскаржуваних штрафних фінансових санкцій.
При цьому, судова колегія критично ставиться до доводів позивача про порушення відповідачем строків прийняття оскаржуваного рішення, оскільки матеріали справи свідчать про те, що оскаржуване рішення фактично було прийнято за наслідками отримання відповідачем матеріалів експертизи, а тому, сплив 15-ти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, акта перевірки, передбаченого п.86.8 ст.86 ПК України, в даному випадку, не може розцінюватися як обставина, що виключає застосування до платника податків фінансової відповідальності.
До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, – 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15.03.2021р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                                             Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                                            І.П. Косцова 

                                                                                          В.О. Скрипченко