ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 р. 	Справа № 520/13764/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Присяжнюк О.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/13764/2020
за позовом         ОСОБА_1  
до       Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні  дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області,  відповідач), в якому просила:
- скасувати рішення № 1887 від 26.05.2020 ГУ ПФУ в Харківській області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №1;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області винести рішення яким призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 починаючи з 31.03.2020.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 позов задоволено частково.
Скасовано рішення комісії при ГУ ПФУ в Харківській області  №84/6-20 від 15.05.2020 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , яким відмовлено у підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Скасовано рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України № 1887 від 26.05.2020 ГУ ПФУ в Харківській області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №1.
Зобов`язано повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 31.03.2020 про підтвердження стажу роботи та про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове судове рішення яким задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 31.03.2020 звернулась до відповідача із заявами про підтвердження наявності пільгового стажу з метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 та про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1.
Рішенням комісії при ГУ ПФУ в Харківській області №84/6-20 від 15.05.2020 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 відмовлено у  підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України №1887 від 26.05.2020 на звернення ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умова відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу на дату звернення за призначенням пенсії, передбаченого статтею 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
У даному рішенні, зазначено, що на підставі наданих документів загальний страховий стаж ОСОБА_1 на день звернення складає: 31 рік 10 місяців 22 дні. Стаж за Списком 1 та Списком 2 – відсутній. 
Таким чином, підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах відповідачем визначено відсутність пільгового стажу у заявниці.
Не погоджуючись із правомірністю прийнятого пенсійним органом рішення позивач звернулася до суду з цим позовом.
Задовольняючи в частині позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено факту правомірності прийняття спірного рішення від 26.05.2020, відтак, вимога позивача про скасування даного акту є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. Врахувавши факт скасування рішень пенсійного фонду, як про відмову у підтвердженні періодів роботи позивача від 15.05.2020, так і про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, суд першої інстанції прийшов до висновку, що за для ефективного захисту права позивача, необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи та про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, з урахуванням висновків суду. Щодо вимоги позивача з приводу призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 починаючи з 31.03.2020, то суд першої інстанції виходив з того, що дана вимога є передчасною, оскільки, процедурі призначення та виплаті пенсії передує процедура підтвердження періодів роботи заявника, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Тобто, у даному випадку, фактично відповідачем не перевірено наявності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком № 1), а тому дана вимога не підлягає до задоволенню.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України,  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України   проголошено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч.1  ст. 92 Конституції України   основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та Законом України „Про пенсійне забезпечення“.
          Згідно зі статтею 114 Закону  України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за   списком № 1   та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за   списком № 2   виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до   статті 27   та з урахуванням норм   статті 28   цього Закону.
          Частиною 2 даної статті Закону визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за   списком № 1   виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення“ (в редакції з урахуванням Рішення Конституційного Суду   № 1-р/2020 від 23.01.2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за   списком № 1   виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Таким чином, як Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, так і Законом України “Про пенсійне забезпечення” складовою для призначення пенсії на пільгових умовах, окрім показників віку та загального стажу, є показник пільгового стажу – 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Спір, у даному випадку виник з приводу наявності/відсутності пільгового стажу у позивача.
Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного рішення від 26.05.2020 вбачається, що останнє прийнято на підставі рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області  від 15.05.2020 про результати розгляду  заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Механізм  підтвердження  періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства,  установи та організації без визначення правонаступника визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються  до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1 (далі- порядок №18-1).
Згідно п. 3, 4 Порядку №18-1 Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії  на  пільгових  умовах або  за вислугу років (далі - підтвердження  стажу  роботи),  здійснюється  комісіями з питань підтвердження  стажу  роботи  на  посадах,  що  дають   право   на призначення  пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).  Комісії  створюються  при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та   Севастополі, до складу яких   обов`язково   включаються представники   органів   соціального  захисту  населення,  органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До  складу Комісії  за  згодою включаються представники членських організацій  Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Згідно з п.6 Порядку 18-1 основними завданнями Комісії є, зокрема: розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.
Пунктом 7 Порядку №18-1 визначено, що для виконання покладених на Комісію завдань  їй  надається, зокрема, право: отримувати від заінтересованих органів інформацію,  необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку.
Пунктом 11 Порядку 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу  роботи  заявник  подає  до управління  Пенсійного  фонду  України  в  районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації), зокрема: документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи,  організації  в  результаті  їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких  відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр).
Відповідно до даного рішення органом ПФУ заявниці, з посиланням на  п.11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 N 18-1, відмовлено у підтвердженні  стажу роботи ОСОБА_1 у період з 01.08.1983 р. по 11.04.2001 р., оскільки останньою не надано документи про припинення діяльності в результаті ліквідації ДП “ХРЗ “Протон”.
Суд вказує, що згідно довідки КП “Міський архів” Харківської міської ради про перейменування підприємства від 17.03.2020 №І-3, яка була надана відповідачу разом із заявою від 31.03.2020, Харківський радіозавод перейменовано у Харківський радіозавод ім.XXV  з`їзду КПСС (наказ міністра №345 від 23.09.1976 р.); Харківський радіозавод ім.XXV  з`їзду КПСС перейменовано у Харківський радіозавод (наказ Мінмашпром №39 від 11.06.1992 р.), який згодом реорганізовано у ДП “Харківський радіозавод “Протон” (наказ Мінпромполітики України №203 від 05.12.2001 р.).
Суд для всебічного з`ясування обставин у справі дослідив зміст відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП “Харківський радіозавод “Протон”, який, також, було надано відповідачу разом із заявою від 31.03.2020, відповідно до яких підприємство перебуває в стані припинення. 27.08.2014 внесено запис №14801410020006502, яким внесено судове рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Відомості, що підприємство припинено, що є відмінним від “в стані припинення” - відсутні.
Доказів того, що ДП “ХРЗ “Протон” припинено у результаті його ліквідації, відповідачем, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, також, до матеріалів справи не надано.
Відповідно до п.1 Порядку №18-1 цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.
Таким чином, вказаний порядок застосовується при підтвердженні періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, тільки у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.
Отже, твердження Комісії щодо ненадання позивачем документів про припинення діяльності в результаті ліквідації ДП “ХРЗ “Протон” з посиланням на положення п.11 Порядку №18-1 є безпідставними та таким, що не відповідають вимогам вищенаведених норм закону.
Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача у рішенні про не підтвердження періодів роботи позивача, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, є взагалі необґрунтованими. 
Разом з тим, ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
До того ж і відповідно абзацу 3 п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   (затверджений   Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1; далі за текстом - Порядок №22-1), у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Проте, у ході розгляду даної справи пенсійний орган не подав жодних доказів та не навів жодних аргументів на підтвердження правомірності дій з приводу нереалізації управлінської функції у порядку наведеної норми.
Окремо суд зазначає, що відповідно до даного рішення Комісії при Головному управлінні пенсійного фонду України у Харківській області від 15.05.2020 №84/6-20,  комісія не дослідила та не заперечувала факту роботи позивача на посаді “терміст” у спірний період.
Отже, рішення Комісії при Головному управлінні пенсійного фонду України у Харківській області №84/6-20 від 15.05.2020 є таким, що не відповідає вимогам ст. 8 Конституції України   та ч.2   ст.2 КАС України, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати дане рішення Комісії.
Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що записи у трудовій книжці ОСОБА_1 містять повну інформацію щодо періоду її роботи з 01.08.1983 по 11.04.2001.
Так, з 01.08.1983 по 2001 рік ОСОБА_1 значилась працівником Харківського радіозаводу “Протон” (колишній “Харьковский радиозавод им. ХХV съезда КПСС” та “Харьковский радиозавод” відповідно до довідки КП “Міський архів” ХМР №І-3 від 17.03.2020): з 01.08.1983 – комплектувальник 2 розр., з 01.12.1984 комплектувальник 3 розр., з 01.09.1988  – розподільник 2 розр., з 01.08.1989 – терміст установки ТВЧ 3 розр.,  з 07.09.1989 р. – терміст ТВЧ 3 розр., з 03.05.1990 – терміст 4 розр.,  з 01.05.1994 – терміст печі на гарячих роботах 4 розр., 11.04.2001 – звільнена (скорочення штатів).
Аналогічна інформація за період з 01.08.1983 по  01.04.1994 підтверджується, також,  архівною довідкою  КП “Міський архів” Харківської міської ради від 17.03.2020 № І-3.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому   наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383   (далі – Порядок№383).
Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Відповідно п. 10 вказаного Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637    (637-93-п) (далі - Порядок № 637).
Відповідно до п. 20 Порядку №637   у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Таким чином, з викладених законодавчих норм вбачається, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, окрім досягнення відповідного віку, загального стажу, є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 1.
При цьому, за правилами застосування Списку № 1, визначеними у наведених вище правових нормах, якщо пільгова робота виконувалася до 31.12.1991 р., то застосовується Список № 1, затверджений   постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173; якщо виконання пільгової роботи продовжувалося після 01.01.1992 р. або розпочато після цієї дати, але не більше як до 11.03.1994 р., то застосовується Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10; якщо пільгова робота продовжувалася після 11.03.1994 р. або розпочата після цієї дати, але не більше як до 16.01.2003 р., то застосовується Список № 1, затверджений   постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162.
Так, постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, затверджено “Список N 1  производств, цехов, профессий и должностей на  подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах”, до якого, зокрема, належить посада “термист и их подручные”.
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10 затверджено “Список N1 производств, работ, профессий, должностей и показателей на подземных работах, на работах с особо вредными и особо тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях”, до якого, зокрема, належить посада “Термисты проката и труб, занятые на ручной загрузке горячего металла или при постоянной занятости на горячих работах,    Термисты проката и труб, занятые на ручной загрузке или постоянно занятые на горячих участках работ,    Термисты проката и труб, занятые на ручной загрузке горячего металла, ,    Термисты,    Термисты на установках ТВЧ,    Термисты, занятые на ручной загрузке и выгрузке горячего,    Термисты, постоянно занятые у печей на горячих работах,  металла,    Термисты, работающие на цианистых, свинцовых ваннах и на ваннах с расплавленными солями”.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162    затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за Списком №1 передбачена посада – “терміст”.
Суд зазначає, що відповідно до списку виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461   - посада терміста належить до робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.
Таким чином, робота позивача на посаді терміста у період з 01.08.1989 по 11.04.2001, яка згідно закону належить до робіт із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та за яку передбачено нарахування пільгового стажу, підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою КП “Міський архів” Харківської міської ради від 17.03.2020 №І-3 за період з 01.08.1989 по 11.04.2001.
Суд першої інстанції вірно зауважив, що в оскаржуваному відповідачем рішенні не вказано ані про невідповідність записів трудової книжки Порядку підтвердження стажу №637, ані про невідповідність відображених у трудовій книжці професій, зайнятість в яких дають право на пенсію на пільгових умовах.
Отже, твердження відповідача щодо відсутності у позивача пільгового стажу за наявності відповідних записів у трудовій книжці про характер роботи та характеристики виконуваної роботи є не обґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону. 
Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено факту правомірності прийняття спірного рішення від 26.05.2020, а тому, вимога позивача про скасування даного акту  є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.
Враховуючи факт скасування рішень пенсійного фонду, як про відмову у підтвердженні періодів роботи позивача від 15.05.2020, так і про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, за для ефективного захисту права позивача, суд першої інстанції правомірно зобов`язав Гу ПФУ  в Харківській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи та про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, з урахуванням висновків суду.
Щодо вимоги позивача з приводу призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 починаючи з 31.03.2020, то суд першої інстанції вірно зазначив, що дана вимога є передчасною, оскільки, процедурі призначення та виплаті пенсії передує процедура підтвердження періодів роботи заявника, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Тобто, у даному випадку, фактично відповідачем не перевірено наявності у позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком № 1). 
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вищевказана вимога не підлягає до задоволенню.
Доводи наведені у апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.
За змістом ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.
Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

          Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - .
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі № 520/13764/2020 - залишити без змін. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	С.П. Жигилій    О.В. Присяжнюк