УХВАЛА

11 січня 2021 року 
Київ
справа №826/11063/17
адміністративне провадження №К/9901/35560/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Жука А.В.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року 
у справі №826/11063/17 
за позовом Північного офісу Державної аудиторської служби України 
до Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві 
про стягнення заборгованості у розмірі 191332,01 грн,
УСТАНОВИВ:
Північний офіс Державної аудиторської служби України звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві, в якому просив стягнути заборгованість у розмірі 191332,01 грн. 
12 червня 2020 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21       жовтня 2020 року, позов задоволено. 
Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві (01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 26, ЄДРПОУ 26268059) до державного бюджету завдані збитки на загальну суму 182777,49 грн. (сто вісімдесят дві тисячі сімсот сімдесят сім гривень 49 копійок).
Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві (01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 26, ЄДРПОУ 26268059) до державного бюджету завдані збитки на загальну суму 8554,52 грн. (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири гривні 52 копійки).
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції Територіальне управління Державної судової адміністрації України в місті Києві подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 19 листопада 2020 року.
За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Предметом касаційного оскарження в даній справі є постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року.
Вперше з касаційною скаргою скаржник звернувся 18 листопада 2020 року. Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2020 року первісна касаційна скарга повернута скаржнику, оскільки в ній не були викладені підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Копію зазначеної ухвали Верховного Суду від 01 грудня 2020 року скаржник отримав 08 грудня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Повторно касаційну скаргу відповідачем подано лише 21 грудня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. Одночасно з касаційною скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що скаржнику вже було повернуто касаційну скаргу. Відповідач зазначає, що повернення не позбавляє скаржника права на повторне звернення з такою скаргою. В зв`язку із зазначеним просить поновити строк на касаційне оскарження. 
Колегія суддів зазначає, що поважними визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Однак, зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.
Слід зауважити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії").
Інших поважних причин щодо неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк встановлений статтею 329 КАС України скаржником не наведено.
В той же час, положенням частини 4 статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору. Позивачем не додано вказаний документ до касаційної скарги. Водночас зі скаргою заявлено клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору..
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (надалі - №3674-VI) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З указаного вбачається, що заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Зі скарги вбачається, що позивачем у цій справі є юридична особа, якою заявлено одна позовна вимога майнового характеру.
Згідно частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 5739 гривень 96 копійок.
Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження і не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) документа про сплату судового збору.
Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Визнати неповажними причини пропуску Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в місті Києві строку на касаційне оскарження на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №826/11063/17.
Відмовити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в місті Києві у задоволенні клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №826/11063/17 за позовом Північного офісу Державної аудиторської служби України до Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві про стягнення заборгованості у розмірі 191332,01 грн. - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у  десять днів  з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
А.В. Жук 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду