ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України

11 березня 2021 року
м. Харків

справа № 620/1011/15-ц
провадження № 22ц/818/846/21

Харківській апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого – Котелевець А.В.,
суддів – Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря – Огар І.В., 

заявник – Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), заінтересовані особи – Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Августової Марини Владиславівни – представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року в складі судді Яценка Є.І.,

у с т а н о в и в:

В вересні 2020 року головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі – МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) Цурков С.І. звернувся до суду з заявою про зобов`язання вчинити певні дії.

Заява мотивована тим, що на виконання виконавчого листа № 620/1011/15-ц, виданого 25 грудня 2015 року Зачепилівським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі – АТ «Альфа-Банк») суми боргу в розмірі 553 952,10 грн 05 лютого 2018 року проведено електронні торги з примусової реалізації предмета іпотеки – трикімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Після надходження на депозитний рахунок МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) від реалізації вказаного нерухомого майна коштів стягувачу було перераховано 408 367,06 грн згідно з платіжним дорученням № 1593 від 26 лютого 2018 року на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк» у місті Киві (МФО 300346, код ЄДРПО 23494714), виконавчий збір склав суму в розмірі 40 836,70 грн, витрати виконавчого провадження склали суму в розмірі 207,37 грн. 
27 лютого 2018 року головним державним виконавцем МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) Цурковим С.І. складено акт про реалізацію предмета іпотеки.
Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 24 липня 2019 року та постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року, задоволено первинний позов ОСОБА_1 . Визнано недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (лот № 259606), а саме – належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_2 , що 05 лютого 2018 рок проведені ДП «СЕТАМ», за результатами яких оформлено протокол проведення електронних торгів від 05 лютого 2018 року № 315044. Визнано недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 27 лютого 2018 року (виконавче провадження № 50971432), складений головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі – МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області) Цурковим С.І., затверджений начальником МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Здоровко О.І. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_1 з вищевказаної квартири та зобов`язання його надати дублікати ключів та безперервний доступ до цієї квартири відмовлено.
На підставі заяви та подання державного виконавця до Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Харкова на реєстраційний рахунок відділу державної виконавчої служби були повернуті кошти в сумі 40 836,70 грн, які згідно з розпорядженням державного виконавця від 10 липня 2020 року № 50971432 були перераховані на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 
ОСОБА_2 звернулася до АТ «Альфа-Банк» з заявою про повернення грошових коштів в сумі 408 367,06 грн, однак отримала відповідь з посилання на те, що ініціатором повернення коштів мають бути посадові особи відповідної державної виконавчої служби, які здійснювали примусове виконання рішення суду.
10 липня 2020 року державним виконавцем до АТ «Альфа-Банк» була надіслана вимога № 94630 про повернення коштів в розмірі 408 367,06 грн протягом 5-денного строку з дня отримання вимоги на депозитний рахунок МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), на яку останнє не відреагувало.
Посилаючись на вказані обставини, заявник просив зобов`язати АТ «Альфа-Банк» повернути на депозитний рахунок МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) суму в розмірі 408 367,06 грн, яка була перерахована згідно з платіжним дорученням від 26 лютого 2018 року № 1593 на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк» у місті Киві (МФО 300346, код ЄДРПО 23494714) згідно з виконавчим листом № 620/1011/15-ц, виданим 25 грудня 2015 року Зачепилівським районним судом Харківської області.

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року заяву МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) задоволено. Зобов`язано АТ «Альфа-Банк» повернути на депозитний рахунок МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) суму в розмірі 408 367,06 грн, яка була перерахована згідно з платіжним дорученням від 26 лютого 2018 року № 1593 на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк» у місті Киві (МФО 300346, код ЄДРПО 23494714) згідно з виконавчим листом № 620/1011/15-ц, виданим 25 грудня 2015 року Зачепилівським районним судом Харківської області.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на даний час вимога державного виконавця в порядку, передбаченому статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» не виконана, будь-яких повідомлень від банківської установи щодо причин невиконання вимоги на адресу відділу державної виконавчої служби не надходило. 

19 жовтня 2020 року Августова Марина Владиславівна – представник АТ «Альфа-Банк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні заяви в повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що правові підстави для застосування стосовно банку реституції відсутні, оскільки предметом виконавчого провадження є стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк». Рішення суду про стягнення коштів в розмірі 408 367,06 грн з АТ «Альфа-Банк» відсутнє, а в рішенні суду про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (лот № 259606) не зазначено механізму застосування такого стягнення. Крім того, державним виконавцем вживаються заходи виключно щодо повернення грошових коштів в інтересах ОСОБА_2 та не порушується питання щодо повернення іпотечного майна іпотекодавцю. Зазначає, що державний виконавець на власний розсуд витлумачив статтю 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою не передбачено здійснення виконавчих дій щодо повернення коштів стягувачем.

МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), ОСОБА_1 ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися. 

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що на виконання виконавчого листа № 620/1011/15-ц, виданого 25 грудня 2015 року Зачепилівським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» суми боргу в розмірі 553 952,10 грн 05 лютого 2018 року проведено електронні торги з примусової реалізації предмета іпотеки – трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а. с. 3-6 т. 3).

Після надходження на депозитний рахунок МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) від реалізації вказаного нерухомого майна коштів стягувачу було перераховано 408 367,06 грн згідно з платіжним дорученням № 1593 від 26 лютого 2018 року на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк» у місті Киві (МФО 300346, код ЄДРПО 23494714), виконавчий збір склав суму в розмірі 40 836,70 грн, витрати виконавчого провадження склали суму в розмірі 207,37 грн (а. с. 7-8 т. 3).

27 лютого 2018 року головним державним виконавцем МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) Цурковим С.І. складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 24 липня 2019 року та постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року, задоволено первинний позов ОСОБА_1 . Визнано недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (лот № 259606), а саме – належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_2 , що 05 лютого 2018 року проведені ДП «СЕТАМ», за результатами яких оформлено протокол проведення електронних торгів від 05 лютого 2018 року № 315044. Визнано недійсним акт про реалізацію предмета іпотеки від 27 лютого 2018 року (виконавче провадження № 50971432), складений головним державним виконавцем МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Цурковим С.І., затверджений начальником МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Здоровко О.І. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_1 з вищевказаної квартири та зобов`язання його надати дублікати ключів та безперервний доступ до цієї квартири відмовлено (а. с. 9-26 т. 3).

На підставі заяви та подання державного виконавця до Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Харкова на реєстраційний рахунок відділу державної виконавчої служби були повернуті кошти в сумі 40 836,70 грн, які згідно з розпорядженням державного виконавця від 10 липня 2020 року № 50971432 були перераховані на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 

ОСОБА_2 звернулася до АТ «Альфа-Банк» з заявою про повернення грошових коштів в сумі 408 367,06 грн, однак отримала відповідь з посилання на те, що ініціатором повернення коштів мають бути посадові особи відповідної державної виконавчої служби, які здійснювали примусове виконання рішення суду (а. с. 28 т. 3).

10 липня 2020 року державним виконавцем до АТ «Альфа-Банк» була надіслана вимога № 94630 про повернення коштів в розмірі 408 367,06 грн протягом 5-денного строку з дня отримання вимоги на депозитний рахунок МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), на яку останнє не відреагувало (а. с. 29 т. 3).

За правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17).

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разу недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсним) торгів за позовом учасника прилюдних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами торгів, відповідно виникають права і обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором необхідно виходити з умов договору, що укладається між органом державної виконавчої служби та спеціалізованою організацією.

У випадку якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом державної виконавчої служби договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу державної виконавчої служби, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є орган державної виконавчої служби. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом державної виконавчої служби договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах вкладено у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від якого Велика Палата Верховного Суду не відступала.

Продавцем арештованого майна, а саме належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_2 виступав МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), який цього не заперечує.

Та обставина, що після реалізації арештованого нерухомого майна (лот № 259606), а саме – належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_2 , кошти були перераховані на рахунок стягувача, не позбавляє орган державної виконавчої служби у спірних правовідносинах дотримання передбачених законодавством умов і порядку проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності цього правочину та у разі визнання прилюдних торгів недійсними сторони договору повертаються у первісний стан шляхом реституції.

Саме такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 285/3523/18 (провадження № 61-19213св19).

Суд першої інстанції на викладене уваги не звернувся та дійшов помилкового висновку про зобов`язання АТ «Альфа-Банк» повернути на депозитний рахунок МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) кошти, перераховані після реалізації арештованого нерухомого майна (лот № 259606), а саме – належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_2 на рахунок стягувача.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про залишення заяви головного державного виконавця МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) Цуркова С.І. про зобов`язання вчинити певні дії без задоволення. 

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, понесені АТ «Альфа-Банк», документально підтверджуються в розмірі 2 102,00 грн (а. с. 73 т. 1).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, сума судового збору в розмірі 2 102,00 грн підлягає стягненню з МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) на корись АТ «Альфа-Банк».

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Августової Марини Владиславівни – представника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Заву головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Цуркова С.І. про зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5 (Держпром), 1-під., 6-пов., ЄДРПОУ: 41430641) на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, Україна, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ЄДРПОУ: 23494714) судовий збір в розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 15 березня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді О.М.Хорошевський

І.В.Бурлака