Справа № 439/180/15-ц                                        Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/3832/19                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:48

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,
секретар: Савчук Г.В.,

за участі в судовому засіданні представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на рішення Бродівського районного суду Львівської області в складі судді Бородійчук О.І. від 23 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а : 

       рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 285618,10 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовлено.    
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року виправлено описку у рішенні Бродівського районного суду від 23.05.2016 року у справі № 439/180/15-ц.
Резолютивну частину рішення про стягнення з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 285618,10 гривень доповнено словом «солідарно».
Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року оскаржило ПрАТ «СК «Уніка». 
Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» задоволено. Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» в користь ОСОБА_1 суми матеріальної шкоди в розмірі 285618 грн.10 коп. скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги. В решті рішення залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» 3409грн. 76 коп. судових витрат. 
Постановою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року в частині позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року залишено без змін.
       В апеляційні скарзі Пилипець А.Ю. в інтересах ПрАТ «СК «Уніка» просить скасувати рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року №439/180/15-ц в частині задоволених позовних вимог до ПрАТ «СК «Уніка» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Приватаного акціонерного товариства «Страхова компанія Уніка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оплати правової допомоги відмовити в частині пред`явлених позовних вимог до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка». Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги. Вважають, що рішення є неправомірне, незаконне та необґрунтоване, а тому підлягає скасуванню, оскільки при його винесенні судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, визнані доведеними невстановлені обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Вказують, що відповідальність відповідачів у вказаному спорі не може бути солідарною, оскільки правовідносини, що склалися між ПрАТ «СК Уніка» та Позивачем виникають на підставі Договору страхування, згідно якого визначається порядок, підстави та розмір страхового відшкодування, а правовідносини, що склалися між ОСОБА_4 та Позивачем є деліктним та регулюються нормами ЦК України, за якими ОСОБА_4 , зобов`язаний відшкодувати Позивачу завдану матеріальну шкоду. Зазначають, що такого виду відповідальності ПрАТ «СК «Уніка» за Договором страхування, як компенсування курсової різниці гривні до долара США не передбачено ані Договором страхування, ані Законом. Тому висновки суду щодо стягнення з ПрАТ «СК «Уніка» 42522, 00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із зміною курсу долара до гривні не відповідають обставинам справи. Не погоджуються із стягненням із ПрАТ «СК «Уніка» 10 000 грн. страхового відшкодування за ризиком тимчасова втрата працездатності, у тому числі пасажира, у наслідок ДТП. Однак, судом першої інстанції не взято до уваги, що станом на дату розгляду справи судом, особа яка має право на отримання страхового відшкодування, до ПрАТ «СК «Уніка» не зверталася, обов`язкового пакету документів, необхідного для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування не надано. Також зауважують, що собою, яка має право на отримання страхового відшкодування, в даному випадку є пасажир транспортного засобу, а не Позивач, а тому судом стягнення страхового відшкодування в користь Позивача суперечить умовам Договору страхування. Також звертають увагу, що законодавством України не передбачено такого виду відповідальності, як сплата пені за завдані збитки. Крім того, при розрахунку суми страхового відшкодування, судом першої інстанції застосовано розмір пені в розмірі подвійної ставки НБУ на момент порушення, з посиланням на п.12.2 Договору страхування. Вказують, що сторони на момент укладення Договору страхування погодили договірну пеню у розмірі 0,01% за кожен день. З огляду на вказане, в цій частині рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи. Також звертають увагу суду на те, що районний суд дійшов висновку, що відповідальність є часткова (чітко визначені частини відповідальності Відповідачів), а в резолютивній частині рішення суду стягує суму боргу з відповідачів солідарно. Вказані висновки суду, суперечать вимогам Закону та умовам договору страхування, оскільки ПрАТ «СК «Уніка» на момент ДТП здійснило розрахунок та виплату страхового відшкодування відповідно до умов Договору страхування і цей факт не заперечується судом, а тому подальший перерахунок суми страхового відшкодування і відшкодування курсової різниці гривні до долара США є таким, що суперечить умовам Договору страхування. Також вказують, що не взято до уваги той факт, що з ринкової вартості автомобіля 44 114, 85 грн. вже сплачено ПрАТ «СК «Уніка», а також той факт, що залишки транспортного засобу мають також відповідну матеріальну цінність, а тому мають вираховуватись при відшкодуванні матеріальної шкоди.
       В судове засідання, окрім представника позивача решта учасників справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що такі повідомлялися про час та місце її розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи чи будь-яких інших від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання позовних вимог в частині, що стосуються відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, заяви про зміну позовних вимог, заяви про зміну та уточнення позовних вимог, заперечення проти позову, апеляційної скарги, заперечень на апеляційну скаргу, додаткових пояснень до заперечення на апеляційну скаргу, а також усних та письмових пояснень учасників справи у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.ч.1, 3, 4 ст. 23, ч.ч.1, 2 ст. 166, ч.ч.1,2 ст. 187, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 979, 992, 993 ч.1 ст. 623, ч.2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, п.3 ч.1 ст.ст. 20, 27 Закону України «Про страхування», ст. 9, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №4 від 01 березня 2013 року, Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 зі змінами внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», п.2 ч.3 ст. 79, ст.ст. 84,88,89 ЦПК України, ст. 1 Закону України від 20 грудня 2012 року №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, та задовольняючи частково позов, виходив з того, що 26 січня 2014 року приблизно о 14 год. 40 хв. на 458 км.+400м. автодороги сполученням Київ - Чоп автомобіль марки «Seat Toledo», р.н.  НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , рухаючись у напрямку м. Львова, виїхав на зустрічну смугу руху, де передньою частиною зіткнувся із лівою боковою частиною зустрічного автомобіля марки «Маzda 3» р.н.  НОМЕР_2 під керуванням водія  ОСОБА_5 , відразу після чого автомобіль, керований ОСОБА_3  розвернуло на зустрічній смузі руху і відбулося зіткнення з автомобілем марки «Nissan Juke», р.н.  НОМЕР_3 під керуванням водія  ОСОБА_1 , котрий рухався у напрямку м. Києв по цій смузі руху. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а водій автомобіля марки «Seat Toledo», р.н.  НОМЕР_1 ОСОБА_3  та пасажири вказаного автомобіля  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 , а також водій автомобіля марки «Nissan Juke», р.н.  НОМЕР_3 ОСОБА_1  та пасажир вказаного автомобіля  ОСОБА_10  звернулися за медичною допомогою до Бродівської ЦРЛ. Остання, унаслідок ДТП одержала тілесні ушкодження, а саме: забій нижнього поперекового відділу хребта, забій січового міхура, забій грудної клітки, множинні забої тіла. Відповідно до вироку 29.05.2015 року Бродівського районного суду Львівської області від 29.05.2015 року ОСОБА_3  визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.Нормами цивільного законодавства передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 259 від 24.07.2014 року «Про оцінку вартості колісного транспортного засобу» ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Juke», р.н.  НОМЕР_3 складає 19130 дол. США або 288 847,35 (двісті вісімдесят вісім тисяч вісімсот сорок сім ) грн.Згідно договору страхування «АВТО-КАСКО» від 12.03.2013 року № 011062/4002/0000901, який укладено між ПрАТ «УНІКА» та позивачем ОСОБА_1  відповідно до п. 1.3.1 .Б) - страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, у наслідок якої спричинені пошкодження транспортному засобу та відповідно до п.1.3.1 - тимчасова втрата працездатності, у тому числі пасажира, у наслідок ДТП.Даним договором визначена дійсна вартість автомобіля 177850 грн. або 22 259 дол. США за курсом НБУ 7,99 грн. за 1 дол. США.Відповідно умов Договору  (п. 10.1.2.2.-3.) амортизаційний знос автомобіля на момент ДТП (26.01.2014р.) складав 12,98%, тобто вартість автомобіля складала 19369 дол. США, що фактично відповідає висновку експертного автотоварознавчого дослідження або 154758 грн., що відповідає розрахунку відповідача ПрАТ «СК «УНІКА», за яким було відшкодовано позивачу ОСОБА_1  за пошкодження автомобіля марки «Nissan Juke», р.н.  НОМЕР_3  суму 154773,35 (сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот сімдесят три) грн.Наведені розрахунки відповідають даті укладання Договору та вчинення ДТП. У той же час ПрАТ «СК «УНІКА» в порушення умов договору провела страхову виплату 13 серпня 2014 року, коли курс НБУ складав 13,11 грн. за 1 дол. США, у наслідок чого порушила наведені норми ЦКУ та Закону України «Про страхування», внаслідок чого фактично була зменшена сума страхової виплати на 42522 грн.Так, згідно п.п.6.1.:2,3,4. Договору, Страховик зобов`язаний: протягом 2 (двох) робочих днів після отримання письмового повідомлення, вжити заходів щодо оформлення необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового відшкодування; при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування; відшкодувати понесені Страхувальником збитки.Ці обов`язки страховика також передбачені вимогами ст. 988 ЦКУ.Страхувальником - позивачем ОСОБА_11  своєчасно виконані всі вимоги розділу № 7 Договору «Дії страхувальника, страховика у разі настання страхового випадку».Відповідно до п. 10.1.23. Договору «Рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається Страховиком протягом 10 робочих днів з дня надання всіх необхідних документів.»Відповідно до п. 10.1.24. Договору «Страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня прийняття Страховиком рішення про виплату страхового відшкодування».На підставі наведених умов Договору, крайня дата виплати страхового відшкодування повинна бути через 22 дні після отримання письмового повідомлення, тобто 22 лютого 2014 року.У той же час, ПрАТ «СК «УНІКА» у своєму листі від 08.07.2014 року вих. № 4217 покликається на висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 24.04.2014 року та акт огляду пошкодженого автомобіля від 03.04.2014 року.Також, із порушенням строку, визначеного договором, ПрАТ «СК «УНІКА» проведено оцінку вартості залишків транспортного засобу в сумі 108880 грн. або 8305 дол. США за курсом НБУ на дату розрахунку. Враховуючи курс НБУ на дату ДТП 7.99 грн. за 1 дол. США, ця сума еквівалента 66357,83 грн. Тобто, фактична сума спричиненого збитку діями ПрАТ «СК «УНІКА» складає 42522,17 грн., так як згідно з п. 10.1.8.3. вартість залишків транспортного засобу може визначатися на підставі експертного висновку або Акту погодження залишкової вартості ТЗ між Страховиком та Страхувальником.Окрім того, ПрАТ «СК «УНІКА» використала своє право регресу всупереч інтересам страхувальника - позивача ОСОБА_1  і стягнула з АТ «СК «АХА Страхування» 44114 грн. відповідно до платіжного доручення №129-710 від 10.09.2014 року, де була застрахована цивільна відповідальність відповідача  ОСОБА_3 . Дана страхова сума була сплачена АТ «СК «АХА Страхування» на підставі акту №VЕSК025936/2014 та регресної вимоги №14640 від 19.08.2014 року ПрАТ «СК «УНІКА». Це позбавило можливості позивача відшкодувати спричинену шкоду у повному обсязі через застраховану цивільну відповідальність відповідача:  ОСОБА_3 . На даний час ця сума складає 80114 грн. відповідно до курсу НБУ 24,7 грн. за 1 дол. США. Це також позбавило позивача  ОСОБА_1  права звернутися до АТ «СК «АХА Страхування» про стягнення 5400 грн. відповідно до Закону України «Про ОСЦПВ».Тобто, зазначеними діями ПрАТ «СК «УНІКА» порушило вимоги ст. 993 ЦКУ та ст. 27 Закону України «Про страхування», оскільки за правилами, встановленими цими статтями до страховика переходить лише право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.У наслідок цих дій позивачу діями відповідача ПрАТ «СК «УНІКА» спричинена шкода в розмірі 128036,17 грн.На момент ДТП у салоні автомобіля знаходились дружина позивача -  ОСОБА_10 , яка унаслідок дорожньо-транспортної пригоди одержала наступні тілесні ушкодження: забій нижнього поперекового відділу хребта, забій січового міхура, забій грудної клітки, множинні забої тіла, що призвело до необхідності стаціонарного лікування, втрати працездатності, так як знаходились певний період часу після ДТП у шоковому стані, внаслідок чого отримала психологічну травму, тобто потребувала певного періоду часу для лікування та реабілітації.Отже, ПрАТ «СК «УНІКА» порушено п. п. 1.3.1 «тимчасова втрата працездатності, у тому числі пасажира, у наслідок ДТП», та не сплачено відповідно до п.10.3 Договору 10000 грн. страхового відшкодування за спричинення тілесних ушкоджень.Також п.1.9. Договору передбачено відшкодування витрат на транспортування пошкодженого транспортного засобу в сумі 1000 грн., яке ПрАТ «СК «УНІКА» не виплачено.Тобто, фактична сума несплаченої страхової виплати складає 139036,17 грн.Згідно п.12.2 Договору штрафні санкції складають подвійну ставку НБУ на момент порушення, що складає 15% або 20 855,43 грн. У висновку експертом був взятий за основу офіційний курс НБУ гривні до долара США станом на 24 липня 2014 року 11,683 грн. Станом на 19 червня 2015 року офіційний курс НБУ гривні до долара США складає 21,329 грн. Відповідно ринкова вартість автомобіля марки «Nissan Juke», р.н.  НОМЕР_3 складає 433712,95 грн., а сума спричиненої позивачу матеріальної шкоди 280718,10 грн., крім того, позивачем понесені наступні витрати: -оплата послуг по транспортуванню пошкодженого транспортного засобу марки «Nissan Juke », р.н.  НОМЕР_3  - 1300 грн.; -оплата вимушеного проживання у м. Львові - 600 грн. -оплата зберігання транспортного засобу - 3000 грн.Таким чином, відповідачі ОСОБА_3  та ПрАТ «СК «УНІКА» зобов`язані солідарно відшкодувати позивачу вартість завданих матеріальних збитків в розмірі 285618,10 (двісті вісімдесят п`ять тисяч шістсот вісімнадцять) грн., які заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.На підставі наведених вище обставин справи суд дійшов висновку про те, що з вини відповідача ОСОБА_3 26 січня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода і потерпілим від неї є ОСОБА_1 , так як пошкоджено його автомобіль. Окрім того, на момент ДТП у салоні автомобіля знаходились дружина позивача ОСОБА_10 , яка унаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди одержала наступні тілесні ушкодження та перебувала на стаціонарному лікуванні. Це негативно відобразилось на моральному стані родини позивача. Також судом враховано, що тривалий час не усунуто негативні наслідки події. За таких обставин, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності суд вважав за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити у сумі 3000,00 гривень. Також суд встановив, що адвокат Калмиков С.В. як виконавець та позивач ОСОБА_1 як замовник 10.02.2014 року уклали договір про надання правової допомоги. Згідно п. 1.1. цього договору виконавець взяв на себе обов`язок представляти інтереси замовника в суді. Пунктом 3.1. визначено, що правова допомога виконавцем надається за оплату в розмірі суми, яка визначається за погодженням сторін, виходячи із кількісних годин, затрачених для надання консультаційно-юридичних послуг, фактично затрачених на виконання доручення. Згідно позовної заяви позивачем понесено витрати за послуги адвоката в сумі 5000 грн. згідно договору та акту виконаних робіт, проте, суду не представлено акту виконаних робіт чи іншого документа, який засвідчував би факт оплати правової допомоги ОСОБА_11 (чи іншою особою в його інтересах) адвокату Калмикову С.В. За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідачів витрат на оплату правової допомоги до задоволення не підлягає.
Перевіряючи вказане рішення в частині позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, колегія суддів вважає, що висновки суду в цій частині вимог в своїй сукупності не відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду в частині позовних вимог  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкодипідлягає скасуванню з ухваленням нового.
6.02.2015р. ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та просив стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 140 752, 50 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди 30 000, 00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000 грн. витрат на оплату правової допомоги за надання юридичних послуг адвоката. 
Позовна заява мотивована тим, що 26 січня 2014 року на автодорозі сполученням Київ–Чоп сталася ДТП за участю автомобіля «NissanJuke», під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Seat Toledo», під керуванням  ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілю, яким він керував, спричинені механічні пошкодження, ринкова вартість автомобіля на момент ДТП складала 19 130 доларів США або 288 847,35 грн. Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 29 травня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні цієї ДТП. Вказував, що його автомобіль було застраховано у ПрАТ «СК «Уніка», яке 13 серпня 2014 року відшкодувало йому 154 773,35 грн., таким чином різниця між виплаченою страховою компанією сумою та завданою майновою шкодою становить 135 852,50 грн., яку повинна відшкодувати винна особа. Крім того, ним понесені витрати на транспортування автомобіля, примусове проживання у м. Львові, а також на зберігання транспортного засобу на загальну суму 4 900 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 140 752,50 грн, а також 30 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
       25.06.2015р. ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_1 подав суду заяву про зміну позовних вимог, у якій просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 285 618,10 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди 30 000, 00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5000 грн. витрат на оплату правової допомоги за надання юридичних послуг адвоката.
       27.01.2016р. Калмиков С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну та уточнення позовних вимог, у якій просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 285618,10 грн; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн. та 5000,00 грн. витрат на оплату правової допомоги за надання юридичних послуг адвоката.
З матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2014 року на автодорозі сполученням Київ–Чоп сталася ДТП за участю автомобіля «Nissan Juke», під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Seat Toledo», під керуванням ОСОБА_3 .
Відповідно до ухвали Бродівського районного суду Львівської області від 29 травня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні згаданого ДТП та звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 як водія автомобіля «Seat Toledo» за шкоду, заподіяну, зокрема, майну третіх осіб була застрахована у ПрАТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується довідкою про ДТП від 26 січня 2014 року, складеною працівниками ДАІ ГУМВС України у Львівській області та полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3014368 від 29.04.2013 року.
Згідно з договором страхування «АВТО-КАСКО» від 12 березня 2013 року, який укладено між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_11 , страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої спричинені пошкодження транспортному засобу та відповідно до пункту 1.3.1 – тимчасова втрата працездатності, у тому числі пасажира, унаслідок ДТП. Цим договором визначена дійсна вартість автомобіля 177 850 грн або 22 259 доларів США.
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 24 квітня 2014 року, який зроблено на замовлення ПрАТ «СК «Уніка», ринкова вартість належного позивачу автомобіля до ДТП становила 222 777,05 грн, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 230 465,98 грн, а тому експерт дійшов висновку про недоцільність відновлення автомобіля.
Страховик відповідно до пункту 10.1.8 укладеного між сторонами договору 13 серпня 2014 року виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 44 114,85 грн з вирахуванням франшизи, зносу та вартості залишків транспортного засобу. При цьому вартість залишків автомобіля складала 108 880 грн.
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 24 липня 2014 року, зробленого на замовлення позивача, ринкова вартість автомобіля «Nissan Juke» на момент ДТП, в цінах станом на момент огляду 24 липня 2014 року становить 237 567,08 грн.
Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Договір страхування – це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до пункту 1.3.4 укладеного між сторонами договору страхування страхова сума встановлена ними у розмірі 177 850 грн.
Пунктом 10.1.8 договору сторони передбачили випадок, що при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні транспортного засобу, страховик має право прийняти рішення стосовно виплати страхового відшкодування, а саме страховик здійснює виплату страхової суми за відрахуванням франшизи (1% від розміру страхової суми), зносу, який визначається відповідно до пункту 10.1.2.2 цього договору, та вартості залишків транспортного засобу. Майнові права на транспортний засіб у цьому випадку залишаються у страхувальника (пункт 10.1.8.1).
При цьому під повним конструктивним або фізичним зруйнуванням транспортного засобу сторони розуміють те, що розмір відновлювального ремонту перевищує 75% дійсної вартості транспортного засобу та додаткового обладнання (пункт 10.1.2.2 договору).
Відповідно до наданого страховою компанією висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 24 квітня 2014 року ринкова вартість належного позивачу транспортного засобу до пошкодження становила 222777,05 грн, а вартість відновлювального ремонту транспортного засобу – 230465,98 грн.
Оскільки витрати на відновлювальний ремонт становлять понад 75% дійсної вартості застрахованого транспортного засобу на дату настання страхового випадку та їх розмір (230 465,98 грн) є більшим ніж гранична сума страхових виплат (177 850 грн), то страхова компанія обґрунтовано вважала фізично знищеним застрахований транспортний засіб.
Вартість франшизи відповідно до пункту 1.3. договору становить
1778,50 грн, а вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, визначеного страховиком за формулою, передбаченою пунктом 10.1.2.2. цього договору склав 154 773,35 грн. При цьому залишкова вартість застрахованого транспортного засобу після ДТП склала 108 880 грн. (а. с. 217, 241-246, 263 т. 1).
Таким чином, розмір страхової суми, яка підлягала до виплати позивачу відповідно до пункту 10.1.8 договору, з відрахуванням франшизи, зносу та вартості залишків транспортного засобу склав 44 114,85 грн (154 773,35 – 1 778,50 – 108 880). Саме ця сума була виплачена страховиком на користь позивача 13 серпня 2014 року (а.с. 264 т. 1).
Відтак, ПрАТ «СК «Уніка» виконало свій обов`язок щодо виплати страхового відшкодування у порядку і на умовах, передбачених укладеним між сторонами договору добровільного страхування.
Таким чином, з урахуванням виплаченої страховою компанією сумою страхового відшкодування (44 114,85 грн), а також залишкової вартості належного позивачу транспортного засобу (108 880 грн), сума непокритої майнової шкоди, завданої позивачу, складає 69782,20 грн. (222 777,05–108 880–44 114,85).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною другою ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Враховуючи, що ДТП сталась з вини ОСОБА_3 , позивачу була заподіяна майнова шкода у розмірі 222777,05 грн (а. с. 241-246 т. 1), з яких залишилося невідшкодована сума 69782,20 грн.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.
Як вбачається із матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 за шкоду, зокрема, майну третіх осіб була застрахована у ПрАТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується довідкою про ДТП від 26 січня 2014 року (а. с. 88 т. 1).
Окрім цього, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/3014368 від 29.04.2013 року, відповідальність водія автомобіля марки «SEAT Toledo» р.н.  НОМЕР_1 ОСОБА_3   була застрахована відповідно вПрАТ «СК «АХА Страхування» з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000грн. Розмір франшизи – 0 грн.
22.08.2014 року ПрАТ «СК «Уніка» зверталося до АТ «СК «АХА Страхування» з заявою №14640 на виплату страхового відшкодування в розмірі 44114,85 грн. 
Згідно платіжного доручення №129710 від 10 вересня 2014 року АТ «СК «АРКС» (попередня назва СК «АХА Страхування» виплатило ПрАТ «СК «Уніка» 44114,85 грн. страхового відшкодування (регресна вимога).
Враховуючи те, що АТ «СК «АРКС» (попередня назва СК «АХА Страхування») виплатило ПрАТ «СК «Уніка» 44114,85 грн. страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності, залишок страхової суми (різниця між лімітом відповідальності та фактично виплаченим страховим відшкодуванням) на даний час складає 5885,15 грн. (50000-44114,85).
Відтак, зважаючи на те, що позивачу не у повному обсязі відшкодовано майнову шкоду у розмірі 69782,20 грн. та зважаючи на те, що ДТП сталась з вини ОСОБА_3 , внаслідок якої позивачу була заподіяна майнова шкода та з врахуванням залишку не відшкодованої страховою компанією винної особи суми у розмірі 5885,15грн., слід стягнути з ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 63894,05 грн. (69782,20-5888,15) майнової шкоди.
Вказане не позбавляє права позивача звернутися з позовом до АТ «СК «АРКС» (попередня назва СК «АХА Страхування») про виплату страхового відшкодування в межах залишку ліміту відповідальності у розмірі 5885,15грн.
Враховуючи вказане, рішення суду в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди слід задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 63894,05 грн. майнової шкоди.
В задоволенні решти позову в частині цієї вимоги слід відмовити.
Вказаним доводи апеляційної скарги слід визнати частково обґрунтованими та саму скаргу задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» – задовольнити частково. 
       Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 23 травня 2016 року в частині вирішення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди – скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 63894,05 грн. майнової шкоди.
В задоволенні решти позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

       Повний текст постанови складено 21 січня 2021 року.

           Головуючий :                                                                                              Я.А. Левик
        Судді:                  Р.В. Савуляк
               М.М. Шандра