ПОСТАНОВА 
Іменем України

11 лютого 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 383/39/20
провадження № 22-ц/4809/166/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,
               при секретарі –  Федоренко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області у складі судді Адаменко І.М. від 07 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник – опікун ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - 
встановив:
У січні 2020 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник – опікун  ОСОБА_3 , звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько – ОСОБА_4 , внаслідок чого відкрилася спадщина на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 7,16 га, яка розташована на території Верхньоінгульської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. За життя заповіт ним не складався.
Вказав, що із заявою про прийняття спадщини звернулася сестра померлого ОСОБА_1 , на підставі чого була заведена спадкова справа № 202-2015 та видано на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом.
Він у встановлений шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, так як про смерть батька не знав, оскільки з 20 грудня 1995 року по 10 січня 2018 року перебував у Єлизаветградському психоневрологічниму інтернаті. 
Згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19.09.2019 року його визнано недієздатним та його опікуном призначено ОСОБА_3 .
Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 23 грудня 2019 року відмовлено ОСОБА_3 , як опікуну недієздатного ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав пропуску шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини.
Крім того, в постанові було зазначено, що після смерті ОСОБА_4 , 15.09.2015 року із заявою про прийняття спадщини звернулася рідна його сестра ОСОБА_1 , заведена спадкова справа № 202-2015. За матеріалами якої свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку видано в порядку ст. 1262 ЦК України на ім`я ОСОБА_1 .
Зазначив, що відповідач приховала від нотаріуса той факт, що у померлого є син, спадкоємець першої черги, який є інвалідом І групи «А» з дитинства.
Посилаючись на ці обставини, а також на положення ст. 1272 ЦК України, позивач просив визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 .
Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2020 року позов задоволено.
В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Зокрема зазначив, що суд першої інстанції фактично не вказав поважну причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, сам по собі факт перебування в іншому місці ніж місце проживання спадкодавця чи місцезнаходження спадкового майна та його інвалідність без визначення стану здоров`я не є достатньою підставою для задоволення позову.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає з наступних підстав. 
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 9, 10/.
На час смерті ОСОБА_4 , йому належала земельна ділянка площею 7,16 га, що розташованана території Верхньоінгульської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області /а.с.55-56/.
З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №59254905 від 03.02.2020 встановлено, що за життя ОСОБА_4 заповітів не складав / а.с.40/.
З матеріалів спадкової справи №202-2015 відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 вбачається, що за заявою від 15.09.2015 року ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_4 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку /а.с.41-84/.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК Міністерства охорони здоров`я України Серії 10 ААА № 460894 від 28.09.2011 року, ОСОБА_2 було встановлено безстроково першу групу «А» інвалідності з дитинства, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду та нагляду /а.с.17/.
З довідки №30 від 12.01.2018 року, виданої Єлизаветградським психоневрологічним інтернатом встановлено факт того, що позивач ОСОБА_2 дійсно проживав в Єлизаветградському психоневрологічному інтернаті з 20 грудня 1995 року по 10 січня 2018 року /а.с.12/.
Згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2019 року ОСОБА_2 визнано недієздатним та призначено ОСОБА_3 опікуном недієздатного ОСОБА_2 /а.с.13-15/.
Постановою державного нотаріуса Дроздовой О.П. Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області №870/02-31 від 23.12.2019 року ОСОБА_3 , яка дає як опікун над недієздатним ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 7,16 га., розташовану на території Верхньоінгульської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, оскільки в шестимісячний строк не вчинено дій передбачених ст.ст. 1268-1271 ЦК України /а.с.16/.
Встановивши дані обставини справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 з поважних притичин у визначений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому наявні правові підстави для визначення додаткового строку у два місяці для подання відповідної заяви. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком, оскільки на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 його син ОСОБА_2 , який є спадкоємцем першої черги, був інвалідом першої групи з дитинства внаслідок психічного захворювання, яка встановлена йому 28.09.2011 року безстроково, у зв`язку з чим потребував постійного стороннього догляду та нагляду, тому позивач був позбавлений можливості самостійно звернутися у шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
При цьому, опіка над ОСОБА_2 була встановлена рішенням суду лише 19.09.2019 року та призначено опікуна ОСОБА_3 , і саме після цього вона набула право звернутися від його імені до нотаріуса.
Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно установлених обставин справи та переоцінки доказів, які не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до  ч.1 ст. 375 ЦПК  України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 22.02.2021

Судді: 

О.А.Письменний О.Л.Дуковський Л.М.Дьомич