УХВАЛА

05 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/5303/19
адміністративне провадження № К/9901/35419/20
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Шишова О.О.,
суддів: Блажівської Н.Є., Дашутіна І.В.,  
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Луганській області на додаткову постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №360/5303/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Луганській області, про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

17 грудня 2019 року адвокат Фещенко Микола Леонідович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Луганській області, в якому просив: визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23431-52 від 09.10.2019 винесену ГУ ДПС у Луганській області;  скасувати борг (недоїмку) ОСОБА_1 зі сплати ЄСВ, який визначено у вимозі від 09.10.2019 №0-23431-52 та станом на 30.11.2019 складає загальну суму 6725,70 гривень; зобов`язати ГУ ДПС у Луганській області внести зміни до особової картки ОСОБА_1 шляхом видалення інформації про борг з ЄСВ; стягнути з ГУ ДПС у Луганській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди 10000 грн.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 та запропоновано позивачу протягом 7-ми (семи) календарних днів з дати отримання зазначеної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1152,60 грн в доход Державного бюджету України.

Позивачем, на виконання ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 було сплачено судовий збір в розмірі 1152,60 грн відповідно до квитанції №0.0.1566963824.1 від 26.12.2019.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року позов залишено без руху після відкриття провадження у справі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року продовжено розгляд справи після усунення недоліків позовної заяви.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправною та скасував вимогу Головного управління ДПС у Луганській області № Ф-23431-52 від 09.10.2019 в частині зобов`язання ОСОБА_1 сплатити борг (недоїмку) зі сплати єдиного внеску в сумі 4889,58 грн; зобов`язав Головне управління ДПС у Луганській області внести в інтегровану картку платника - ОСОБА_1  інформацію про відсутність заборгованості з єдиного внеску; стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн; стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Додатковим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року задоволено заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №360/5303/19, а саме судом: стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Луганській області витрати зі сплати судового збору в розмірі 1152,60 грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року задоволено апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області, скасовано додаткове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 р.  у справі  № 360/5303/19 та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року залишено без змін рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі  № 360/5303/19.

Адвоката Фещенко Микола Леонідович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до  Першого апеляційного адміністративного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 360/5303/19 про розподіл судових витрат. Заявник просив стягнути на його користь суму понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Додатковою постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року заяву адвоката Фещенка Миколи Леонідовича в інтересах ОСОБА_1  про ухвалення додаткового рішення по справі № 360/5303/19 - задоволено. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, у сумі 3000,00 грн (три тисячі гривень).

21 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Луганській області, в якій просить скасувати додаткову постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №360/5303/19 й прийняти нове рішення, яким  відмовити у задоволені заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою і другою  статті 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до статті 143 КАС України  суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Отже, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим,КАС України  передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням (суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).
У таких випадках суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за скаргою на додаткове судове рішення вирішальним є питання можливості касаційного оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року.

Згідно з частиною першою  статті 13 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України  можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта  статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Суд першої інстанції, розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі наведеного, оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року у справі №360/5303/19 не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.

Натомість обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що додаткове рішення Першого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №360/5303/19 у цій справі з моменту їх ухвалення стали невід`ємною частиною основного судового рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною  скаргою Головного управління Державної податкової служби у Луганській області на додаткову постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №360/5303/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Луганській області, про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О. О. Шишов

Судді                                                                                                    Н.Є. Блажівська                                                                                                     
                                                                                                                                                                                        І.В. Дашутін