ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 р.	Справа № 553/2858/16-а	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 01.09.2016 року, м. Полтава по справі № 553/2858/16-а
          за позовом         ОСОБА_1  
          до        Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області      третя особа         Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області 
          про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання перерахувати щомісячне довічне грошове утримання,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до  Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі – відповідач), третя особа - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо нездійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року;
- зобов`язати Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити позивачеві перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2016 року по 31.06.2016 року, виходячи з 88% місячного заробітку працюючого на відповідній посаді судді, та здійснити виплату недоплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року в сумі 84650,22 грн.
Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.09.2016 року по справі №553/2858/16-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання перерахувати щомісячне довічне грошове утримання  задоволено.
Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із вимогами за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року.
Визнано протиправною бездіяльність Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо нездійснення перерахунку щомісячного грошового утримання ОСОБА_1  - судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді з 01.01.2016 року по 31.06.2016 року.
Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 - судді у відставці за період з 01.01.2016 року по 31.06.2016 року, виходячи з 88% місячного заробітку працюючого на відповідній посаді судді, та здійснити виплату недоплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2016 року по 31.06.2015 року у сумі 84650,22 грн.
Стягнуто судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп. із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунку суб`єкта владних повноважень - Полтавського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 .
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 01.09.2016 року по справі № 553/2858/16-а та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач не звертався до Полтавського об`єднаного УПФУ із заявою встановленого зразка, що передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та необхідними документами, внаслідок чого будь-якого рішення, у тому числі і про відмову в здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідачем не приймалось. Листом Полтавського об`єднаного УПФУ від 11.07.2016 року позивача було повідомлено, що заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто, а також було зазначено перелік документів, які необхідно надати Управлінню, та вказано, що документи про стаж, вік та заробітну плату подаються до органу Пенсійного фонду тільки в оригіналах, а не ксерокопії, надіслані поштою, як це було зроблено позивачем по справі. Однак, вищезазначені обставини не були враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови.
Позивачем подано заперечення на апеляційну скаргу відповідно до яких позивач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2016 року апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задоволено.
Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 01.09.2016р. по справі №553/2858/16-а скасовано.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа -Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання перерахувати щомісячне довічне грошове утримання відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 17.09.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року у справі №553/2858/16-а скасовано.
Справу направлено на новий апеляційний розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.
Верховним Судом вказано, що суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції, дійшов висновку про те, що позивач не звертався у встановленому Законом порядку до Полтавського ОУПФУ із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, а відповідач в свою чергу не приймав рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, а рекомендував позивачу звернутись особисто із заявою про перерахунок та оригіналами належних документів. При цьому судом апеляційної інстанції не досліджувалося питання наявності чи відсутності у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 2453-VІ. А вимоги позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача через нездійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді та зобов`язання здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мають бути вирішені судом через призму наявного права на перерахунок з врахуванням поданих на розгляд документів.
20 січня 2021 року до апеляційного суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про закриття провадження у цій справі у зв`язку зі смертю позивача. До клопотання додано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_1 від 26 лютого 2020 року серії НОМЕР_1 .
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи  апеляційної скарги, та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги  апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а провадження у справі закриттю виходячи з наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Частиною першою статті 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, настали після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 319 КАС України).
З аналізу вищевказаних норм слідує, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку, а провадження у справі закривається у разі смерті фізичної особи, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції не може бути скасовано у разі смерті фізичної особи якщо воно є законним та обґрунтованим, а смерть фізичної особи настала після ухвалення такого рішення.
Таким чином, суд вирішуючи питання про наявність підстав для закриття провадження у справі у разі смерті фізичної особи після ухвалення такого рішення має встановити чи є рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та чи допускають спірні правовідносини правонаступництва.
Щодо правонаступництва, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 1219 Цивільного кодексу України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які були нараховані, належали до виплати особі за життя і залишилися неотриманими у зв`язку з його смертю.
Предметом спору у даній справі є проведення перерахунку та виплати щомісячного грошового утримання судді.
З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, тобто спір стосовно щомісячного грошового утримання судді не вирішено, а тому право на їх виплату померлий не набув.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини в адміністративній справі № 553/2858/16-а не допускають правонаступництва.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 р. у справі № 484/3648/16-а.
Оцінюючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, 29 жовтня 2004 року звільнений з посади судді Торезького міського суду Донецької області на підставі постанови Верховної Ради України від 07 жовтня 2004 року № 2076-ІV «Про звільнення суддів», у зв`язку з поданням заяви про відставку, має загальний стаж на посаді судді 24 повних роки та 5 кваліфікаційний клас (а.с.8-11).
З 30 жовтня 2004 року згідно з п.4 наказу начальника управління державної судової адміністрації в Донецькій області № 766-к від 05.11.2004 року позивачу призначене довічне грошове утримання у розмірі 88% місячного заробітку працюючого на відповідній посаді судді з урахуванням поточної премії, яке він отримував в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Торезі Донецької області (далі по тексту - УПФУ в м. Торезі Донецької області) (а.с.11).
Позивач ОСОБА_1 з 31.07.2014 року є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території до м. Полтава, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Полтави ради від 20.10.2014 року №1602000077 (а.с.12).
З 01.08.2014 року електронна пенсійна справа позивача взята на облік Полтавським об`єднаним управлінням ПФУ, який виплачує йому довічне грошове утримання судді у відставці як судді Торезького міського суду Донецької області.
Відповідно до довідок Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області від 17.05.2016 року № 08-923, 08-922, 08-921, 08-920, 08-919 та від 16.06.2016 року № 08-1031, 08-1030, заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці, згідно з статтею 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року склала: за січень-квітень 2015 року - 20670 грн., за травень-червень 2015 року - 21750 грн. (а.с.26-30, 34).
23.06.2016 року позивач звернувся до Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року включно у зв`язку зі збільшенням заробітної плати суддів, що працюють на відповідній посаді, у відповідності до ч.ч.3-5 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VІ. Разом із заявою позивачем були надані ксерокопії довідок про заробітну плату на 6 аркушах (а.с.36).
Згідно з листом відповідача від 11.07.2016 року № 159/К-17 та його довідки від 25.07.2016 року вбачається, що розмір довічного грошового утримання позивача відповідач обчислював без урахування даних про розмір заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, які надаються Територіальним управлінням державної судової адміністрації.
У цьому листі відповідач, з посиланням на ч.ч.3-5 ст.141 Закону України «Про судоустрій статус суддів», п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, зазначив, що з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії (щомісячне грошове утримання судді у відставці) не перераховуються. Крім того, з посиланням на п.5.2 Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891, п.1.5 розділу 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, вказав, що заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто, а документи про заробітну плату подаються тільки в оригіналах. З огляду на викладене, позивачеві було рекомендовано особисто звернутися до Полтавського об`єднаного УПФУ та надати до Управління паспорт (оригінал), довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (оригінал та копію), трудову книжку (копію, оригінал за наявності), довідки про заробітну плату (оригінали) (а.с.38-40).
Не погодившись з діями відповідача щодо нарахування та виплати щомісячного грошового утримання судді у відставці без урахування довідок про заробітну плату від 17.05.2016 року та 16.06.2016 року, виданих ТУ ДСА України в Донецькій області, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді за період  01.01.2016 року по 30.06.2016 року, виходячи з 88% місячного заробітку працюючого на відповідній посаді судді.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Станом на 01.09.2015 питання перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці визначалося Законом України від 07.07.2010 № 2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VІ) та Законом України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213-VІІІ).
Згідно із пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.01.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до, зокрема Закону №  2453-VІ.
Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.
Оскільки станом 01.06.2015 законів щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, не приймалося, то норми що стосуються щомісячного грошового утримання судді відповідно до Закону № 2453-VІ втратили чинність.
Згодом, положення пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII в частині скасування з 01.06.2015 норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону № 2453-VІ визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016.
Керуючись частиною другою статті 70 Закону України від 16.10.1996 № 422/96-ВР «Про Конституційний Суд України» (який був чинний на час ухвалення рішення), Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: частина третя статті 141 Закону № 2453-VІ у редакції Закону № 213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону 2453-VІ до внесення змін Законом  № 213-VIII, тобто у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192- VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд», а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання».
Отже, з 08.06.2016 у суддів у відставці виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 2453-VІ.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою, зокрема у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 522/13018/16-а та від 29.04.2020 у справі №327/124/17 (2-а/327/1/2017).
Колегією суддів встановлено, що позивач 23.06.2016 року звернувся до Полтавського об`єднаного УПФУ Полтавської області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням заробітної плати суддів, що працюють на відповідній посаді за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року на підставі довідок Територіального управління державної судової адміністрації в Донецькій області від 17.05.2016 року № 08-923, 08-922, 08-921, 08-920, 08-919 та від 16.06.2016 року № 08-1031, 08-1030 (а.с.36).
Листом від 11.07.2016 року № 159/К-17 відповідачем повідомлено, що згідно ч.ч.3-5 ст.141 Закону України «Про судоустрій статус суддів», п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 01.06.2015 року раніше призначені пенсії (щомісячне грошове утримання судді у відставці) не перераховуються. Крім того вказав, що для проведення перерахунку пенсія позивача необхідно щоб він особисто звернувся до Полтавського об`єднаного УПФУ та надав паспорт (оригінал), довідку про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції (оригінал та копію), трудову книжку (копію, оригінал за наявності), довідки про заробітну плату (оригінали).
За таких обставин, відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за період з  01.01.2016 по 30.06.2016 діяв правомірно, оскільки позивач у цій справі, звертаючись 23.06.2016 року просив відповідача перерахувати йому довічне грошове утримання судді у відставці за період,  коли закон про право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці не передбачав підстав, умов та порядку його перерахунку у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою, зокрема у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 522/13018/16-а та від 29.04.2020 у справі №327/124/17 (2-а/327/1/2017).
На підставі наведеного, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача та зобов`язання останнього здійснити перерахунок (донарахування) позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01.01.2016 по 30.06.2016.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 З урахуванням вищенаведеного, враховуючи, те, що судом першої інстанції не було ухвалено законне і обґрунтоване рішення, колегія суддів на підставі ч.1 ст.319 КАС України, враховуючи наявність підстави, визначеної п.5 ч.1 ст.238 КАС України (смерть  фізичної особи, яка була однією із сторін у справі і  спірні правовідносини не допускають правонаступництва), вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області  задовольнити частково.
Постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 01.09.2016 року по справі №553/2858/16-а  скасувати.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа -Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання перерахувати щомісячне довічне грошове утримання   закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  12.03.2021 року