ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 400/1292/19
адміністративне провадження № К/9901/16477/20
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак     М. Б., судді - Гімон М.  М., Усенко Є.  А.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2020 року (судді Кравченко К.  В., Джабурія О.  В., Вербицька Н.  В.) у справі №400/1292/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-Вак» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телец-Вак» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 18  квітня 2019 року № 00026861406 та № 00026871406 у частині застосування 1  932  087,95 грн штрафної санкції.

Миколаївський окружний адміністративний суд (суддя Мороз А. О. ) рішенням від 31  жовтня 2019 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 29 листопада 2019 року відповідач подав апеляційну скаргу.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16 грудня 2019 року апеляційну скаргу залишив без руху для усунення недоліків (сплати судового збору), а ухвалою від 16 січня 2020 року - продовжив строк для усунення недоліків на один тиждень.

Ухвалою від 4 лютого 2020 року П`ятий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу повернув апелянтові внаслідок невиконання вимог ухвали апеляційного суду від 16 грудня 2019 року.

4 березня 2020 року Головне управління ДПС в Миколаївській області повторно подало апеляційну скаргу, до якої додало платіжне доручення від 27 лютого 2020  року № 131 про сплату 28 815,00 грн судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17 березня 2020 року визнав неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, апеляційну скаргу відповідача залишив без руху, зазначивши про необхідність надання клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду із наведенням інших поважних причин такого пропуску.

3 квітня 2020 року відповідач подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, пославшись на те, що пропуск строку апеляційного оскарження пов`язаний із відсутністю бюджетних асигнувань для сплати судового збору на час звернення вперше з апеляційною скаргою; повторне звернення з апеляційною скаргою здійснено одразу після отримання платіжного доручення, що свідчить про вжиття заходів щодо повторного подання належним чином оформленої апеляційної скарги. 

При цьому відповідач не заявляв клопотання про продовження строку для виконання вимог ухвали апеляційного суду від 17 березня 2020 року, оскільки, подаючи клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, вчинив необхідні дії на виконання вимог цієї ухвали суду.

Водночас, не давши оцінки поважності наведених у клопотанні причин пропуску строку, апеляційний суд ухвалою від 16 квітня 2020 року продовжив відповідачу строк для виконання вимог ухвали від 17 березня 2020 року на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби, та помилково зазначив про необхідність сплати судового збору.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення та ухвалою від 4 червня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області.

Не погодившись із цією ухвалою, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, просить її скасувати.

На обґрунтування своїх доводів відповідач посилається, зокрема на те, що вперше вчасно подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, однак, у зв`язку з відсутністю можливості сплатити судовий збір, ця скарга була повернута; повторно звернувся з апеляційною скаргою, додавши платіжне доручення про сплату судового збору; сплата відповідачем судового збору свідчить про вжиття ним необхідних заходів щодо своєчасного виконання своїх процесуальних обов`язків. 

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити без змін оскаржувану ухвалу апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За правилами частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 295  цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше відповідач оскаржив в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в межах строку, визначеного процесуальним законом, проте внаслідок невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору, апеляційна скарга повернута відповідачу. Ухвала про повернення апеляційної скарги направлена відповідачу 5  лютого 2020 року, даних про дату її отримання матеріали справи не містять.

Вдруге апеляційну скаргу відповідачем було подано 4 березня 2020 року. Заявником апеляційної скарги одночасно було додано платіжне доручення від 27 лютого 2020  року №  131 про сплату 28 815,00 грн судового збору та заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На думку колегії суддів, сам факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, однак, при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

У даному випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням другої апеляційної скарги. 

Водночас його апеляційна скарга, направлена 4 березня 2020 року, до відмови у відкритті апеляційного провадження три місяці перебувала у провадженні апеляційного суду, який клопотання податкового органу від 3 квітня 2020 року не розглянув в установлений КАС України строк, розглянувши його лише 4 червня 2020  року. 

За таких обставин колегія суддів знаходить помилковим висновок апеляційного суду про неповажність причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Частиною четвертою статті 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, КАС України,

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити.

2. Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 4 червня 2020 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                М.  Б. Гусак

Судді:                                                                                                     М.  М. Гімон

                                                                                                    Є.  А. Усенко