ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року 
м. Київ

Справа №  921/1359/14-г/5 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко   О.   Р.   -   головуючого, Кондратової   І.   Д., Стратієнко   Л.   В., 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фермерського господарства "Барселона" (далі - ФГ "Барселона")
на   ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 (колегія суддів у складі: Якімець   Г.   Г., Бонк   Т.   Б., Матущак   О.   І.)
у   справі   за   позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (на даний час - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", далі - Банк)
до   приватного підприємця Дацків Ігора Васильовича (далі - Підприємець)
про стягнення 1   335   852,11   грн.
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог та заперечень
1.          02.12.2014 Банк звернувся в Господарський суд Тернопільської області з позовом до Підприємця про стягнення 1   335   852,11   грн (498   991,33   грн заборгованості за кредитом, 558   658,21   грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 2   229,09   грн заборгованості по комісії за користування кредитом, 278   202,57   грн пені) з підстав неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору від 29.08.2007 №   2007/26.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.          Господарський суд Тернопільської області рішенням від 17.02.2015, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2015, позов задовольнив частково; стягнув з відповідача на користь позивача 498   991,33   грн заборгованості за кредитом, 558   658,21   грн заборгованості по процентах за користування кредитом, 2   229,09   грн заборгованості по комісії за користування кредитом, 139   101,29   грн пені, а також 26   717,04 грн в повернення витрат по сплаті судового збору; в іншій частині в позові відмовив.
3.          26.11.2020 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ФГ   "Барселона" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2015 у справі №   921/1359/14-г/5.
4.          Звертаючись з апеляційною скаргою більш ніж через п`ять років з дня ухвалення рішення суду першої інстанції, ФГ "Барселона" просила апеляційний суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2015, посилаючись на те, що скаржник не брав участі у справі, однак судом вирішено питання про його права, обов`язки та інтереси, оскільки ФГ "Барселона" було поручителем Підприємця за договором поруки від 24.12.2009. Скаржник зазначав, що копію оскаржуваного рішення отримав від відповідача 06.11.2020, а тому вважав поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення.
5.          Ухвалою від 01.12.2020 Західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ФГ "Барселона" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2015 залишив без руху.
6.          Ухвалою від 21.12.2020 Західний апеляційний господарський суд відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ФГ   "Барселона" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2015 з тих підстав, що розділ ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) в редакції Закону від 03.10.2017 №   2147-VIII не передбачає повторного апеляційного перегляду судових рішень, які були переглянуті в апеляційному порядку за правилами ГПК (у редакції, яка була чинною до 15.12.2017). Суд послався на правові висновки, викладені у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №   922/765/15 та від 17.09.2019 у справі №   20/5007/101/11.
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог
7.          06.01.2021 ФГ "Барселона" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020, в якій просить її скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Доводи учасників справи
8.          Скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме положення ст.   ст.   17, 91, 93, 254, 256, 261, 272 та розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК. 
9.          Скаржник зазначає, що апеляційний суд не навів жодного положення ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017), яка б забороняла подавати апеляційну скаргу на судове рішення, яке переглянуте в апеляційному порядку, особі, яка не була залучена до участі у справі, однак питання про права, інтереси та (або) обов`язки якої вирішив суд оскаржуваним рішенням.
10.          На думку скаржника, при вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та допуску до провадження апеляційної скарги, поданої на судове рішення, ухвалене за правилами ГПК в редакції до 15.12.2017 та залишене без змін апеляційним судом на дату набрання чинності Законом від 03.10.2017 №   2147-VIII, апеляційному суду необхідно керуватися (поряд з нормами ГПК в редакції до 15.12.2017) положеннями чинної редакції ГПК про право апеляційного оскарження (ст.   ст.   17, 254, 261, 272), що узгоджується з приписами пп.   9 п.   1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК та вимогами ч.   3 ст.   3 ГПК в чинній редакції щодо здійснення судочинства у господарських судах відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
11.          Також, скаржник зазначає, що оскільки Розділ XI "Перехідні положення" ГПК    в редакції Закону від 03.10.2017 №   2147-VIII не містить імперативних приписів щодо заборони повторного апеляційного перегляду в порядку ст.   ст.   254, 272 ГПК в редакції з 15.12.2017 судових рішень, які були переглянуті в апеляційному (та касаційному) порядку за правилами ГПК    в редакції до 15.12.2017 та набрали законної сили, то особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що рішенням суду, ухваленим та переглянутим апеляційним судом до 15.12.2017, вирішено питання про її права та обов`язки, вправі очікувати застосування норм господарського судочинства (ст.   ст.   17, 254, 261, 272 ГПК в редакції з 15.12.2017) відповідно до закону, чинного на момент вирішення апеляційним судом питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою.
12.          Відповідно до письмових пояснень Банк просить касаційну скаргу відхилити, оскільки перегляд судового рішення за апеляційної скаргою ФГ "Барселона" призведе до порушення принципу правової певності.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
13.          Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 25.01.2021 відкрив касаційне провадження та зупинив провадження у справі до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 42/254 Господарського суду міста Києва.
14.          Ухвалою від 01.03.2021 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду поновив провадження у справі №   921/1359/14-г/5 за касаційною скаргою ФГ   "Барселона" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020, розгляд касаційної скарги призначив у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15.          У справі, що розглядається, порушено питання щодо допуску до апеляційного провадження скарги, яка подана до суду апеляційної інстанції після набрання чинності 15.12.2017 ГПК в редакції Закону від 03.10.2017 №   2147-VIII, на рішення місцевого суду, що прийняте та залишене без змін за наслідком його апеляційного перегляду за правилами ГПК в редакції, чинній до 15.12.2017.
16.          Як вже зазначалося раніше, постановляючи оскаржувану ухвалу від 21.12.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ФГ   "Барселона" на рішення Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2015, суд апеляційної інстанції послався на правові висновки, викладені у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №   922/765/15 та від 17.09.2019 у справі №   20/5007/101/11.
17.          Ухвалюючи постанову від 02.04.2019 у справі №   922/765/15, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від висновків, викладених Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові 06.08.2018 у справі №   910/14369/16, про право особи, яка не брала участі у справі, однак вважає, що її права та інтереси порушені оскаржуваним судовим рішенням, звернутися з апеляційною скаргою на таке судове рішення в порядку ст.   272 ГПК в редакції з 15.12.2017, навіть якщо оскаржуване судове рішення вже було переглянуто апеляційним судом та залишено без змін до 15.12.2017.
18.          Натомість, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 17.09.2019 у справі №   20/5007/101/11 та від 02.04.2019 у справі №   922/765/15 виклали висновки про те, що приписи ст.   272 ГПК щодо права на повторний апеляційний перегляд судових рішень застосовуються лише у разі подання апеляційних скарг на судові рішення місцевих господарських судів, прийняті після набрання чинності з 15.12.2017 ГПК в редакції Закону від 03.10.2017 №   2147-VIII, навіть якщо місцевим судом було вирішено питання про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі.
19.          Під час підготовки справи №   921/1359/14-г/5 до розгляду стало відомо, що ухвалою Верховного Суду від 12.08.2020 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано справу №   42/254 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Меджестік" до Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" про визнання договорів недійсними за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденграунд" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2019.
20.          Оскаржуваною ухвалою апеляційного господарського суду у справі №   42/254 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Голденграунд" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2011 у зв`язку з тим, що рішення місцевого господарського суду, яке вже переглядалося судами апеляційної (28.12.2011) та касаційної (14.02.2012) інстанцій і набрало законної сили, не може бути повторно переглянуто апеляційним судом у порядку ст.   272 ГПК в редакції з 15.12.2017, так як чинним на дату прийняття місцевим судом рішення 15.11.2011 процесуальним законом (у редакції до 15.12.2017) не було передбачено права на повторний апеляційний перегляд судового рішення, у тому числі за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, навіть якщо суд вирішив питання про її прав та обов`язків.
21.          Розглядаючи справу №   42/254, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відступити від правової позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної у постановах від від 02.04.2019 у справі № 922/765/15 та від 17.09.2019 у справі № 20/5007/101/11, щодо неможливості повторного перегляду в апеляційному порядку судового рішення, яке було переглянуте в апеляційному порядку за апеляційною скаргою іншої особи за правилами ГПК в редакції, чинній до 15.12.2017, і набрало законної сили, поряд з різною практикою судів адміністративної, цивільної та господарської юрисдикцій про фактичний допуск скаржників до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду цивільної та адміністративної справ до набрання чинності 15.12.2017 змінами до процесуальних кодексів, у зв`язку з чим передав справу №   42/254 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в порядку ч.   2 ст.   302 ГПК.
22.          На даний час розгляд справи №   42/254 завершено ухваленням об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанови від 05.02.2021, відповідно до якої Верховний Суд не вбачає підстав відступати від своїх висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №   922/765/15 та від 17.09.2019 у справі №   20/5007/101/11.
23.          Станом на час ухвалення судових рішень у справі, що розглядається, ГПК (у   редакції, яка була чинною до 15.12.2017) не передбачав можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення, в тому числі і за скаргою особи, яка не брала участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про її права та обов`язки.
24.          15.12.2017 набрав чинності Закон від 03.10.2017 №   2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".
25.          ГПК (у редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (ч.   1 ст.   254 ГПК).
26.          Відповідно до положень ч.   ч.   1, 3, 4 ст.   272 ГПК (в редакції, чинній з 15.12.2017) якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави; за результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до ст.   282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції; суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в ч.   1   цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.
27.          Водночас, розділом ХІ "Перехідні положення" ГПК (в редакції, чинній з 15.12.2017) не передбачено можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судових рішень, перегляд яких вже було здійснено у порядку, визначеному ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017).
28.          Здійснення перегляду судового рішення, законність якого вже була предметом апеляційного розгляду (здійсненого за правилами, чинними на час набрання рішенням законної сили), є порушенням принципу правової певності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення. 
29.          Такі висновки викладені у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №   922/765/15, від 17.09.2019 у справі №   20/5007/101/11, а також від 05.02.2021 у справі №   42/254, відступати від яких колегія суддів не вважає за необхідне.
30.          Також, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.02.2021 у справі №   42/254 послалася на те, що якщо особа, яка не брала участь у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки, не реалізувала своє суб`єктивне процесуальне право - на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції протягом строків для апеляційного оскарження цього рішення відповідно до положень ГПК в редакції, чинній на момент розгляду справи (чинній до 15.12.2017), то рішення суду першої інстанції є таким, що набрало законної сили за правилами ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017), і не може бути оскаржено із застосуванням нових правил на апеляційне оскарження судового рішення - відповідно до ГПК (в редакції, чинній з 15.12.2017). 
31.          Крім цього, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що поширення скаржником правил оскарження судового рішення відповідно до ст.   272 ГПК на правовідносини з оскарження такого рішення, що припинилися в період чинності ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017), з буквальним прочитанням скаржником положень ч.   3 ст.   3 ГПК (в редакції, чинній з 15.12.2017), однак без урахування (застосування) принципу незворотності дії закону у часі, спотворює (викривлює) зміст норми ч.   3 ст.   3 ГПК (в редакції, чинній з 15.12.2017).
32.          Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з правильним висновком суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ФГ "Барселона" на підставі п.   1 ч.   1 ст.   261 ГПК та відхиляє протилежні доводи скаржника.
33.          Оскаржувана ухвала апеляційного суду у справі, що розглядається, про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою особи, яка не приймала участі у справі, не була залучена як учасник справи до її розгляду, на судове рішення, що було ухвалене та набрало законної сили до набрання чинності ГПК в редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII та переглядалося в апеляційному порядку за правилами ГПК, чинного до 15.12.2017, постановлена відповідно до встановлених обставин справи, положень процесуального законодавства та зазначених вище висновків Верховного Суду. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
34.          Відповідно до ч.   1 ст.   300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
35.          В силу положень п.   1 ч.   1 ст.   308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
36.          За ч.   1 ст.   309 ГПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст.   300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
37.          Ураховуючи викладене, ухвала суду апеляційної інстанції у цій справі підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення. 
Судові витрати
38.          Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат не здійснюється (ч.   14 ст.   129 ГПК).

Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1.   Касаційну скаргу Фермерського господарства "Барселона" залишити без задоволення.
2.   Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 у справі №   921/1359/14-г/5 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О.   Кібенко 

Судді                                                                                          І.   Кондратова

                                                                                          Л.   Стратієнко