ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
       ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Херсон
справа № 658/1485/17
провадження № 22-ц/819/67/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( судді-доповідача)	Чорної Т.Г.,	
суддів:	Пузанової Л.В.,	
  	Склярської І.В.	
секретар	Литвиненко В.О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , човнового товариства «Водник», на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Марків Т.А. від 04 травня 2020 року у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Каховської міської ради Херсонської області, човнового товариства «Водник», відділу освіти Каховської міської ради Херсонської області, третя особа: публічне акціонерне товариство «Каховський завод електрозварювального устаткування», про визнання рішень, договору оренди землі, додаткової угоди до нього недійсними, скасування державної реєстрації договору оренди землі, зобов`язання до усунення перешкод в користуванні майном, вилучення земельних ділянок, скасування державного акту та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності та за зустрічним позовом човнового товариства «Водник» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша Максима Володимировича, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, 31 травня 1996 року між ОСОБА_1 та представництвом Фонду державного майна України у м. Каховка укладено договір купівлі-продажу майна човнової станції, вартістю 265 000 000 крб., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, загальною площею 31 071 кв.м. Обов`язок з оплати придбаного майна ОСОБА_1 виконаний. Договір посвідчений нотаріально, зареєстрований у встановленому порядку. 
02 грудня 1996 року ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 Ѕ частину майна вказаної човнової станції.
В грудні 2016 року із листування з Каховською міською радою ОСОБА_1 дізналася, що 29 квітня 2009 року органом місцевого самоврядування прийняте рішення № 780/47 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ЧТ «Водник», загальною площею 0,8167 га, по АДРЕСА_1 , для обслуговування існуючої човнової станції, надання цієї земельної ділянки в оренду ЧТ «Водник».
На виконання вказаного рішення між Каховською міською радою та ЧТ «Водник» 20 травня 2010 року укладено договір оренди землі. 
26 лютого 2015 року Каховською міською прийнято рішення № 1298 /81 «Про продовження договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2010 року № 4АА02370-041073100020 та внесення змін до нього».
На виконання цього рішення 18 березня 2015 року між Каховською міською радою та ЧТ «Водник» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2010 року № 4АА02370-041073100020, якою продовжено ЧТ «Водник» строк оренди земельної ділянки на п`ять років, а саме до 20 травня 2020 року.
Інша частина земельної ділянки, на якій розташована човнова станція, відповідно до рішень Каховської міської ради від 15 грудня 2006 року № 152/12 та від 27 вересня 2007 року № 336/25, відведена та передана в постійне користування відділу освіти Каховської міської ради для обслуговування комплексу будівель та споруд учбового пункту човнової станції по АДРЕСА_1 . 
Право комунальної власності на вказаний комплекс набуто на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого згідно з рішенням виконавчого комітету Каховської міської ради від 10 жовтня 2006 року № 234. Відповідно до рішення Каховської міської ради від 08 серпня 2006 року № 236 зазначена нерухомість передана на баланс відділу освіти Каховської міської ради. 
Проте, складові цього комплексу (майстерні, сараї, склади, огорожі, споруди) співпадають із будівлями та спорудами, зазначеними в технічному паспорті на човнову станцію, належну ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Зазначене свідчить про те, що Каховською міською радою безпідставно набуте та зареєстроване право власності на майно, яке придбане ОСОБА_1 в результаті приватизації, та неправомірно передано в постійне користування відділу освіти Каховської міської ради земельну ділянку, на якій це майно розташоване.
Позивачі вважають, що в силу ст.ст. 2, 4, 19 Закону України «Про власність» ( в редакції від 11.04.1995 року), ч. 1 ст. 317, ст. 319 ЦК України, преамбули та ст. 24 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» ( в редакції станом на дату укладання купівлі-продажу), ч. 1 та ч. 3, ч. 4 ст. 27 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» ( в редакції станом на дату укладання купівлі-продажу), ОСОБА_1 , придбавши об`єкт приватизації «Човнова станція» разом з будівлями та спорудами, автоматично отримала право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою та переважне право на відведення в користування співвласників земельної ділянки площею 31071 кв.м. 
За цих підстав, з урахуванням приписів ст.ст. 20, 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про оренду землі», Каховська міська рада не мала повноважень власника та розпорядника земельної ділянки на прийняття рішень щодо передачі в оренду землі ЧТ «Водник» та укладення в подальшому договору оренди землі та передачу в постійне користування землі відділу освіти Каховської міської ради.
З урахуванням збільшених позовних вимог, позивачі за первісним позовом просили суд:
1. визнати недійсним п.п. 3 – 6. 1 рішення Каховської міської ради від 29 квітня 2009 року № 780/47 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведених земельних ділянок та технічної документації, надання земельних ділянок фізичним та юридичним особам в оренду, власність та постійне користування» (в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ЧТ «Водник», загальною площею 0,8167 га, по АДРЕСА_1 , для обслуговування існуючої човнової станції; надання ЧТ «Водник» в оренду земельної ділянки, загальною площею 0,8167 га, на умовах короткострокової оренди строком на п`ять років з орендною платою 9 822,71 грн./рік, з урахуванням щорічного коефіцієнту індексації, для обслуговування існуючої човнової станції по АДРЕСА_1 , за рахунок земель Каховської міської ради; доручення міському голові ОСОБА_3 укласти від імені ради договори оренди земельних ділянок, зазначених даним рішенням на затверджених умовах; здійснення замовником – ЧТ «Водник» Державної реєстрації договорів оренди землі в Каховському міському відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам»);
2. визнати недійсним договір оренди землі, укладений між Каховською міською радою та ЧТ «Водник» 20 травня 2010 року;
3. визнати недійсним рішення Каховської міської ради від 26 лютого 2015 року за № 1298/71 «Про продовження договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2010 року № 4АА002370-041073100020 та внесення змін до нього»;
4. визнати недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2010 року № 4АА002370-041073100020, укладену 18 березня 2015 року між Каховською міською радою та ЧТ «Водник»;
5. скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між Каховською міською радою та ЧТ «Водник» 20 травня 2010 року, та додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2010 року за № 4АА002370-041073100020, укладеної 18 березня 2015 року між Каховською міською радою та ЧТ «Водник»; 
6. зобов`язати ЧТ «Водник» усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні її майном та земельною ділянкою (кадастровий номер: 6510400000:03:010:003, площею 0,8167 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), шляхом її звільнення;
7. вилучити у ЧТ «Водник» земельну ділянку (кадастровий номер: 6510400000:03:010:003, площею 0,8167 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) та повернути земельну ділянку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
8. скасувати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 31 жовтня 2007 року, виданий відділу освіти Каховської міської ради;
9. скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 жовтня 2006 року;
10. визнати недійсним рішення Каховської міської ради від 08 серпня 2006 року № 238; 
11. визнати недійсним рішення Каховської міської ради від 15 грудня 2006 року № 152/12;
12. зобов`язати відділ освіти Каховської міської ради усунути перешкоди в користуванні майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та земельною ділянкою (кадастровий номер: 6510400000:03:010:001, площею 0,4080 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ), шляхом їх звільнення; 
13. вилучити у відділі освіти Каховської міської ради земельну ділянку (кадастровий номер: 6510400000:03:010:001, площею 0,4080 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) та повернути її ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
14. визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності (в розмірі Ѕ частки за кожною) на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31071 кв.м., відповідно до технічного паспорту від 08 травня 1998 року, в тому числі право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 6510400000:03:010:001, площею 0,4080 га, кадастровий номер 6510400000:03:010:003, площею 0,8167 га;
15. визнати недійним рішення Каховської міської ради від 10 жовтня 2006 року № 324;
16. визнати недійсним рішення Каховської міської ради від 27 вересня 2007 року № 336/25.
В лютому 2018 року човнове товариство «Водник» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області Ковша Максима Володимировича, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.
Зустрічні позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, обґрунтовані тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 31 травня 1996 року, укладеного за результатами приватизації, ОСОБА_1 набула право власності лише на адміністративну двоповерхову будівлю «А» човнової станції, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та швидкозношуваний інвентар.
Інші об`єкти за цією адресою (про набуття право власності на які посилаються позивачі за первісним позовом): туалет «Б», вагончики «В», «Г», «Д», майстерні «Ж», «З», «И», «К», басейн «Л», склади «М», «Н» не входили до складу об`єкту приватизації та належать іншим суб`єктам. 
На момент приватизації адміністративної будівлі ОСОБА_1 на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . Також, за цією адресою знаходилась човнова станція комунальної власності. 
В договорі купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зазначено, що остання купила належну продавцю Ѕ частину майна човнової станції, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з адміністративного будинку «А», площею 23,1 кв.м.
В 1998 році позивачі за первісним позовом зверталися до Каховської міської ради та їм була виділена земельна ділянка під викупленим майном. 
Тобто, земельна ділянка під об`єктами, які використовує ЧТ «Водник», площею 0,8167 га , передана в оренду відповідно до чинного законодавства. 
Земельна ділянка, на якій розташована придбана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двоповерхова будівля «А», вільна і ніким не зайнята. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`являлися на об`єкті приватизації з початку його придбання, ЧТ «Водник» ніяким чином не перешкоджає їм в користуванні цим майном. 
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме мано Милівської сільської ради Бериславського району Ковша М.В. проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 серпня 2017 року, індексних номер 36453970, яким підтверджено факт набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 речових прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з адміністративної будівлі «А», туалету «Б», вагончиків «В», «Г», «Д», майстерень «Ж», «З», «И», складів «К», «Н», «М», басейну «Л», огорож №№ 1 – 6, 9, водопроводу № 7, мостіння № 9, електричної підстанції № 10, спуску човнів на воду № 11.
Реєстрація права власності на це майно не ґрунтується на автентичних та достовірних документах, тому не може породжувати жодних правових наслідків. Оскаржуване рішення прийняте реєстратором помилково, через подання йому недостовірних документів.
Договір купівлі-продажу майна від 31 травня 1996 року та похідний від нього договір купівлі-продажу від 02 грудня 1996 року є такими, що суперечать закону.
Рішенням Каховської міської ради від 25 січня 1995 року № 36/4 затверджено перелік об`єктів комунальної власності міста, які підлягають приватизації в 1995 році, відповідно до Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (мали приватизацію), серед яких в п. 6 в Переліку значиться «Човнева станція» зі способом приватизації – викуп через оренду. 
Проте, вказаний об`єкт не відноситься до будь-якого із видів підприємств, встановлених ст. 2 Закону України «Про підприємства в Україні», тобто не відповідав критеріям, за якими його можна віднести до об`єктів малої приватизації.
Станом на 25 січня 1995 року Каховська міська рада не була власником човнової станції, а тому не могла проводити конкурс з її продажу, також Каховська міська рада не була власником цього майна на 22 лютого 1996 року в день визнання переможця конкурсу. 
Право власності на вказаний об`єкт було зареєстроване за Каховською міською радою лише 28 травня 1996 року. 
При цьому всі маніпуляції з човновою станцією проводилися за наявності акту прийому-передачі об`єктів соціально-побутового призначення від 19 квітня 1995 року, яким регіональне відділення ФДМУ по Херсонській області передало, а Каховський завод електрозварювального устаткування прийняв об`єкти соціально-побутового призначення, серед яких під номером 12 виступає учбовий пункт човнової станції.
Зазначена човнова станція входила в обсяг майна, що було приватизовано згідно з п. 2 розділу VІІ плану приватизації майна орендного підприємства «Каховський завод електрозварювального устаткування», затвердженого наказом РВ ФДМУ по Херсонській області від 22 грудня 1994 року № 302, та ст. 24 Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» в порядку безоплатної передачі державного майна – об`єктів соціально-побутового призначення, створених за рахунок коштів фонду соціального розвитку (аналогічних фондів) зазначеного підприємства.
Човнова станція була об`єктом соціального розвитку орендного підприємства «Каховський завод електрозварювального устаткування», що виключає її віднесення до об`єктів комунальної власності на момент приватизації.
Посилаючись на викладене, позивач за зустрічним позовом просив суд: 
- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Милівської сільської ради Ковша М.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 серпня 2017 року, індексний номер 36453970, яким проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності (у рівних частках по Ѕ ) за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на човнову станцію, що складається з адміністративної будівлі «А», туалету «Б», вагончиків «В», «Г», «Д», майстерень «Ж», «З», «И», складів «К», «Н», «М», басейну «Л», огорож №№ 1 – 6, 9, водопроводу №7, мостніння № 9, електричної підстанції №10, спуску човнів на воду № 11, та розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений між ОСОБА_4 – начальником представництва Фонду державного майна України в м. Каховка та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А. 31 травня 1996 року за реєстровим номером № 1699;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Каховської міської нотаріальної контори Семиженко О.В. 02 грудня 1996 року за реєстровим номером № 2-2432.
Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04 травня 2020 року у задоволенні первісного позову та у задоволенні зустрічного позову - відмовлено.
В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та не дотримання норм процесуального права, просять рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення первісного позову.
В обґрунтування доводів апеляційних скарг зазначили, що суд першої інстанції не дотримався принципу повного та всебічного встановлення фактичних обставин, не надав оцінку доказам по справі, з яких вбачається порушення прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому за таких обставин, рішення суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні первісного позову не може вважатися законним та обґрунтованим.
В апеляційній скарзі човнове товариство «Водник», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення зустрічного позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Милівської сільської ради, Бериславського району Херсонської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 серпня 2017 року, яким проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності у рівних частках по Ѕ за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на човнову станцію, прийняте всупереч обов?язкам державного реєстратора з порушенням процедури його прийняття та загальних засад державної реєстрації, встановлених ст.9,10,11,18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , Порядку формування та зберігання реєстрових прав. За наявності зазначеного рішення державного реєстратора право скаржника за зустрічним позовом оренди земельної ділянки нівелюється, а дана реєстрація права власності на об`єкти нерухомості за адресою орендованої земельної ділянки, якою володіє та користується товариство, негативно відображається на правах ЧТ «Водник» на поновлення договору оренди, і тому зазначає, що позовні вимоги мають розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав ЧТ «Водник» на орендовану земельну ділянку. 
       У відзиві на апеляційну скаргу ЧТ «Водник» Дзись Г.П. доводи апелянта не визнала, рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову просить залишити без змін.
       У  відзиві на апеляційні скарги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ЧТ «Водник» доводи апелянтів не визнає, рішення суду в частині відмови в задоволенні первісного позову просить залишити без змін.
       Каховська міська рада у відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ЧТ «Водник» просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
       Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 1992 року Каховською міською радою прийняте рішення № 51 про внесення пропозиції обласній раді народних депутатів по розмежуванню об`єктів комунальної власності, що передаються міській раді згідно з додатком № 1 (т. 4 а.с. 96 - 99).
       20 березня 1992 року виконавчим комітетом Херсонської обласної ради прийняте рішення № 32, яким затверджено перелік комунального майна області, що передається до власності міст обласного підпорядкування, зокрема м. Каховка, згідно з додатком № 2(т. 4 а.с. 106 - 108).
       25 січня 1995 року Каховською міською радою прийняте рішення № 36/4, яким затверджено Перелік об`єктів комунальної власності міста, що підлягають приватизації в 1995 році, до яких входила човнова станція (т. 3 а.с. 160; т. 4 а.с. 27, 100 - 102).
       27 липня 1995 року начальником представництва Фонду державного майна України у м. Каховка виданий наказ № 26 про приватизацію човнової станції шляхом проведення комерційного конкурсу(т. 3 а.с. 161).
       Наказом начальника представництва Фонду державного майна України у м. Каховка від 16 серпня 1995 року № 36 затверджений акт оцінки вартості човнової станції на суму 184 571 000 крб. (т. 3 а.с. 168, інвентарна справа № 437 арк. 16).
       Відповідно до акту оцінки вартості інвентарних об`єктів від 16 серпня 1995 року, оціночна вартість інвентарного об`єкта «Човнова станція» (будівлі, споруди, передавальні пристрої) на 01 січня 1995 року становить 184 571 000 карб. (т. 1 а.с. 91).
       Інформація про продаж майна човнової станції за адресою: АДРЕСА_1 публікувалася в газетах «Каховська зоря» № 77 від 04 жовтня 1995 року, № 100 від 27 грудня 1995 року, «Наддніпрянська правда» № 140 від 09 грудня 1995 року, «Відомості приватизації» від 15 жовтня 1995 року (т. 3 а.с. 151).
        Згідно з опублікованою інформацією, човнова станція за адресою: АДРЕСА_1 (відомості про будівлі - окрема одноповерхова будівля) є об`єктом міської комунальної власності, який підлягає продажу по регіональному відділенню Фонду державного майна України по Херсонській області за конкурсом (т. 1 а.с. 76; т. 3 а.с. 152, 153).
       Як зазначено в протоколі № 2 засідання конкурсної комісії по проведенню комерційного конкурсу від 18 лютого 1996 року, попереднім переможцем комерційного конкурсу по приватизації човнової станції визнано ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 81).
       Згідно з протоколом засідання конкурсної комісії від 22 лютого 1996 року, остаточним переможцем комерційного конкурсу з приватизації човнової станції визнано ОСОБА_1 (т. 3 а.с. 169).
       Відповідно до технічного паспорту, станом на 22 травня 1996 року за Каховською міською радою обліковувалося двоповерхове адміністративне приміщення «А» човнової станції по АДРЕСА_1 (т. 3 а.с. 185 - 188).
       Як зазначено в реєстраційних посвідченнях від 28 травня 1996 року, власником човнової станції, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та складається з адмінбудівлі «А», туалету «Б», огорож №№ 1 - 6, споруд №№ 7 - 8, є Каховська міська рада (т. 3 а.с. 81, 82; інвентарна справа № 437 арк. 17, 20).
       В довідці-характеристиці від 29 травня 1996 року (інвентарна справа № 437 арк. 21) відображено про належність Каховській міській раді адмінбудівлі «А», загальною площею 23,1 кв.м., туалету «Б», огорож №№ 1 - 6, споруд №№ 7 - 8.
       31 травня 1996 року між представництвом Фонду державного майна України в м. Каховка, в особі начальника представництва Куліди О.В. (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) був укладений договір купівлі-продажу майна, відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати у власність покупця майно човнової станції, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а покупець зобов`язався прийняти вказане майно та сплатити ціну на умовах передбачених цим договором. 
       Право власності на майно за умовами договору переходить покупцю з моменту підписання акту приймання-передачі. Зазначений в договорі об`єкт проданий за 265 000 000 крб. 
       Опис проданого майна договір не містить.
       Договір посвідчений 31 травня 1996 року приватним нотаріусом Каховського нотаріального округу Коршуновою Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 1699. (т. 1 а.с. 82 - 83, 84 - 85; т. 2 а.с. 33 - 34; т. 3 а.с. 164 - 165); інвентарна справа № 437 арк. 24 - 27).
       25 червня 1996 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 163 про реєстрацію договору купівлі-продажу, посвідченого Каховською нотаріальною конторою 31 травня 1996 року, реєстровий № 1699, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в місті та фізичною особою ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 87, 38).
       Згідно з квитанцією № 00025 від 28 червня 1996 року ОСОБА_1 сплачено за придбання майнового комплексу 265 000 000 карб. Кошти внесено на рахунок згідно з приватизаційним платіжним дорученням від 28 червня 1996 року № 9 (т. 1 а.с. 86).
       03 липня 1996 року виконавчим комітетом Каховської міської ради видане реєстраційне посвідчення, яким посвідчено, що в цілому нежитлове майно човнової станції по АДРЕСА_1 зареєстровано за фізичною особою – ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Каховського нотаріального округу 31 травня 1996 року № 1699, рішенням виконкому від 25 червня 1996 року № 163. (т. 1 а.с. 88; т. 2 а.с. 12).
       10 липня 1996 року представником продавця - представництва Фонду державного майна України в м. Каховці Глуховецькою Л.М. та ОСОБА_1 (покупець) складено акт передачі майна, згідно з яким продавець передав, а покупець прийняв у приватну власність майно інвентарного об`єкту «Човнова станція» (згідно з додатком № 1), балансовою вартістю 184 571 000 крб. Відповідно до комерційного конкурсу, вартість об`єкта становить 265 000 000 крб. (т. 1 а.с. 89; т. 2 а.с. 13, 36; інвентарна справа № 437 арк. 28).
       В додатку № 1 до акту передачі майна «Човневої станції» від 10 липня 1996 року, складеному спеціалістом І категорії представництва ФДМУ в м. Каховці, відображене наступне майно: двоповерхова будівля «Човневої станції» вартістю 184 570 000 крб. та швидкозношуваний інвентар (в цінах 1992 року) вартістю 1 294 крб. (т. 2 а.с. 15, 37; інвентарна справа № 437 арк. 29 ).
       02 грудня 1996 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладений договір купівлі-продажу, за яким продавець продала, а покупець купила Ѕ частину майна човнової станції, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з адміністративного будинку «А», загальною площею 23,1 кв.м., при якому є тамбур «а». Вказане майно належало продавцю на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Каховського нотаріального округу 31 травня 1996 року № 1699 (т. 1 а.с. 208; т. 3 а.с. 170; інвентарна справа № 437 арк. 30).
       Зазначений договір посвідчено державним нотаріусом Каховської міської державної нотаріальної контори 02 грудня 1996 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-2432.
       Відповідно до довідки, виданої АТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» 17 лютого 1997 року, будиночок сторожа, збудований на території човнової станції, обліковується на балансі заводу з 1976 року (т. 3 а.с.17).
       Згідно з протоколом наради з питання визначення та погодження меж землекористування проданої човнової станції від 12 лютого 1998 року, в травні 1996 року ОСОБА_5 придбав майно човнової станції. Для закріплення земельної ділянки в відділ земельних ресурсів ним надано акт передачі майна, що складається із двоповерхової будівлі-сторожки та швидкозношуваного інвентарю, технічного паспорта на двоповерхову споруду. При визначенні меж землекористування та виїзді на місце, з`ясувалося, що на відчужене майно претендує завод ЕЗУ. Прийняте рішення - питання закріплення земельної ділянки буде вирішуватися після з`ясування всіх спірних моментів між ОСОБА_5 , Фондом держмайна, заводом ЕЗУ та власниками човнів(т. 3 а.с. 18).
       Згідно з наданою позивачами за первісним позовом копією технічного паспорту, складеного 08 травня 1998 року на човнову станцію, розташовану по АДРЕСА_1 (власник – ОСОБА_1 ), фактична (по фактичному користуванню) площа земельної ділянки човнової станції становить 31 071 кв.м. На земельній ділянці розташовані: адмінбудівля «А», площею 17 кв.м, туалет «Б» - 2,8 кв.м., вагончики «В» - 26,1 кв.м., «Г» - 23,4 кв.м., «Д» - 23,4 кв.м., майстерні «Ж» - 24,1 кв.м., «З» -106,6 кв.м., «И» - 40,4 кв.м., майстерня/склад «К» - 61,1 кв.м., басейн «Л» - 260 кв.м., склади «М» - 595 кв.м., «Н» - 159,06 кв.м., огорожі №№ 1 - 6, 9, водопровід № 7, мощення № 8, електрична підстанція № 10 , спуск човнів на воду № 11(т. 1 а.с. 78 - 80).
       Ці ж самі дані містить копія технічного паспорту на човнову станцію, за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 08 травня 1998 року (власники – ОСОБА_1 , з-д ЕЗУ, товариство «Водник») (т. 2 а.с.18 - 19).
       Відповідно до матеріалів інвентарної справи № 437(арк. 1, 2), первинна інвентаризація об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , була проведена 24 травня 1996 року. В довідці про приналежність будівель по АДРЕСА_2 власниками зазначені: станом на 28 травня 1996 року - міська рада (на підставі реєстраційного посвідчення від 28 травня 1996 року), станом на 18 листопада 1996 року – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (на підставі договорів купівлі-продажу від 31 травня 1996 року та від 02 грудня 1996 року).
       22 червня 1998 року Каховським міським головою направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (на їх заяву від 01 червня 1998 року) лист щодо необґрунтованості їх вимог про закріплення території човнової станції, на якій знаходиться власність заводу ЕЗУ (яхт-клуб) та ЧТ «Водник». Також повідомлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було придбано майно човнової станції, що складається з двоповерхової будівлі та малоцінного інвентарю (т. 2 а.с. 16, 40).
       11 серпня 1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Каховської міської ради із заявою про відведення та передачу їм в постійне користування земельної ділянки, що займає цілий майновий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 придбаний в міста згідно з угодою купівлі-продажу від 31 травня 1996 року (т. 2 а.с. 20).
       22 вересня 1998 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення про надання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,0453 га, по АДРЕСА_1 в спільне користування для обслуговування будівлі, яка належить їм на праві приватної власності, згідно з договором купівлі-продажу майна від 30 травня 1996 року з фондом Держмайна, та договором купівлі-продажу частини майна від 02 грудня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 21, 39).
       Як зазначено в листі начальника Каховського державного бюро технічної інвентаризації від 07 вересня 1999 року, в технічному паспорті, виданому на замовлення ОСОБА_1 був вписаний один власник, оскільки первісно технічний паспорт складався в 1996 році тільки на те майно (човнову станцію), що було придбано за договором купівлі-продажу від 31 травня 1996 року. Через два роки в 1998 році було подано замовлення про складення нового технічного паспорта з обміром всієї земельної ділянки, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Технічний паспорт був складений та в нього внесені відомості щодо всіх користувачів об`єкта по АДРЕСА_1 : ОСОБА_1 , завод ЕЗУ, товариство «Водник» (т. 1 а.с. 17, т. 2 а.с. 35; т. 3 а.с. 22, 80).
       Як зазначено в довідці від 30 листопада 2016 року № 10843, виданій КП «Каховське бюро технічної інвентаризації», Ѕ частина об`єкту нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на 31 грудня 2012 року належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 93) .
       Відповідно до довідки від 16 грудня 2016 року № 10879, виданої КП «Каховське бюро технічної інвентаризації», Ѕ частина об`єкту нерухомого майна, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 31 грудня 2012 року належала на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 209).
       Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 03 серпня 2017 року державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району Ковшом М.В. здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (за кожною) на Ѕ частку човнової станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт складається з адміністративної будівлі «А», туалету «Б», вагончиків «В», «Г», «Д», майстерень «Ж», «З», «И», складів «К», «Н», «М», басейну «Л», огорож №№ 1 - 6, 9, водопроводу № 7, мостіння № 8, електричної підстанції № 10 , спуску човнів на воду № 11. (т. 3 а.с. 50, 51).
       Відповідно до повідомлення Милівської сільської ради Бериславського району, Милівська сільська рада не здійснює зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, реєстраційна справа за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1317932665104 у відділі державної реєстрації сільської ради відсутня(т. 3 а.с. 178).
       Електронна версія реєстраційної справи, заведеної на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Милівської сільської ради Бериславського району Ковш М.В. від 03 серпня 2017 року, індексний номер 36453970 на об`єкт нерухомого майна човнової станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за заявою № 23538587 від 03 серпня 2017 року, складається з дублікату договору купівлі-продажу між представництвом державного майна України в м. Каховка та ОСОБА_1 від 31 травня 1996 року (т. 3 а.с. 201 - 205).
       18 квітня 1995 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 109 про надання Каховському заводу електрозварювального устаткування у постійне користування земельної ділянки, площею 0,408 га (човнярська станція) (т. 3 а.с. 94).
       Відповідно до акту прийому-передачі об`єктів соціально-побутового призначення від 19 квітня 1995 року (інвентарна справа № 757 арк. 37), регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області передало, а відкрите акціонерне товариство «Каховський завод електрозварювального устаткування» прийняв майно об`єктів соціально-побутового призначення ВАТ «КЗЕЗУ» загальною вартістю 1 072 000 000 крб., зокрема учбовий пункт човнової станції, балансовою вартістю 4 000 000 крб.
       Відповідно до матеріалів інвентарної справи № 757, що заведена на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , нерухоме майно, яке перебувало у власності ВАТ «КЗЕЗУ», складалося з майстерень «Б», «Ж», сараїв «Д», «И»,»К», складів «Е», «З», огорож № 1,2, споруд № І, 3.
       16 лютого 1996 року на підставі рішення Каховської міської ради від 18 квітня 1995 року № 109 Каховському заводу електрозварювального устаткування у постійне користування передано 2,033 га землі, зокрема 4079,66 кв.м. човнярської станції, що підтверджується державним актом (т. 1 а.с. 124 - 127, 235 - 237; т. 2 а.с. 97 - 98; т. 3 а.с. 95 - 96; інвентарна справа № 757 арк. 23 - 26). Відповідно до плану зовнішнього землекористування, зазначеному в державному акті, передана КЗЕЗУ земельна ділянка межує із землекористуванням міськвиконкому, Нікопольського регіонального управління водних ресурсів, комбінату комунальних підприємств.
       Рішенням виконавчого комітету Каховської міської ради від 09 грудня 2003 року № 374, учбовому пункту човнової станції, що належить відкритому акціонерному товариства «Каховський завод електрозварювального устаткування» присвоєний адресний номер , АДРЕСА_1 (інвентарна справа № 757 арк. 22).
       09 листопада 2004 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 345, яким затверджено збудовані до 05 серпня 1992 року об`єкти відкритого акціонерного товариства «Каховський завод електрозварювального устаткування» по АДРЕСА_1 : майстерню, площею забудови 18,9 кв.м., складу, площею забудови 156,8 кв.м., складу, площею забудови 595,4 кв.м., загальною площею 575,5 кв.м., сараю, площею забудови 12,7 кв.м., складу, площею забудови 43,4 кв.м., майстерні, площею забудови 42 кв.м., загальною площею 35.3 кв.м., загальною площею 24,6 кв.м., складу площею 109,3 кв.м., загальною площею 97,4 кв.м., загальною площею 86,9 кв.м., сараю площею забудови 12,5 кв.м., сараю, площею забудови 7,6 кв.м. (інвентарна справа № 757 арк. 47).
       27 грудня 2004 року виконавчим комітетом Каховської міської ради видано свідоцтво про право власності ВАТ «КЗЕЗУ» на нерухоме майно - комплекс, будівлі та споруди учбового пункту човнової станції, розташованого за адресою АДРЕСА_1  , складу « В », 134,6 кв.м., складу « Г », 575,5 кв.м., сараю «Д», складу «Е», майстерні «Ж», 35,3 кв.м., складу «З», 97,4 кв.м., сараю «І», сараю «К», огорожі та споруди № 1-3, І. (інвентарна справа № 757 арк. 50, 51, 81-82).
       14 червня 2006 року складений акт приймання-передачі за яким ВАТ «Каховський завод електрозварювального устаткування» передав в комунальну власність територіальної громади м. Каховки об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якого входять: майстерні «Б», «Ж», сараї «Д», «И», «К», склади «Е», «З», огорожі № 1, 2, споруди № І, 3(т. 1 а.с. 130 - 132, 237 - 238; т. 2 а.с. 100 - 102; інвентарна справа № 757 арк. 91- 92).
       08 серпня 2006 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 238 про затвердження акту приймання-передачі комплексу будівель та споруд учбового пункту човнової станції по АДРЕСА_1 та передачу вказаного комплексу на баланс відділу освіти міської ради (т. 1 а.с. 133; т. 2 а.с. 99; т. 3 а.с. 99, інвентарна справа № 757 арк. 90).
       10 жовтня 2006 року виконавчим комітетом Каховської міської ради прийняте рішення № 324 про видачу свідоцтва про право комунальної власності територіальним громадам Каховського району та територіальній громаді м. Каховки з наступною реєстрацією в бюро технічної інвентаризації, зокрема на комплекс будівель учбового пункту човнової станції по АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 103; т. 3 а.с. 104; інвентарна справа № 757 арк. 94).
       Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20 жовтня 2006 року, інформаційною довідкою, витягом про реєстрацію права власності, власником комплексу нежитлових будівель учбового пункту човнової станції, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є Каховська міська рада(т. 1 а.с. 134,213 - 214, 239; т. 2 а.с. 104, 105; т. 3 а.с. 105,106; інвентарна справа № 757 арк. 95, 97).
       15 грудня 2006 року Каховською міською радою прийняте рішення № 152/12, яким, зокрема надано згоду на розробку технічної документації відділу освіти Каховської міської ради для обслуговування комплексу будівель та споруд учбового пункту човнової станції по АДРЕСА_1 , за рахунок земель ВАТ «КЗЕСО» (т. 2 а.с. 106, т. 3 а.с. 107).
       27 вересня 2007 року Каховською міською радою прийняте рішення № 336/25 про:
-затвердження технічної документації по складанню державного акту на право постійного користування землю відділу освіти Каховської міської ради для обслуговування комплексу будівель та споруд учбового пункту човнової станції, площею 0,4080 га, по АДРЕСА_1 ;
-про надання відділу освіти Каховської міської ради земельної ділянки, загальною площею 0,4080 га, по АДРЕСА_1 , в постійне користування для обслуговування комплексу будівель та споруд учбового пункту човнової станції із земель ВАТ «КЗЕСО» (т. 2 а.с. 107; т. 3 а.с. 108).
       31 жовтня 2007 року на підставі рішення Каховської міської ради від 27 вересня 2007 року № 336/25, відділу освіти Каховської міської ради був виданий державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,4080 га (т. 1 а.с. 110; т. 2 а.с. 108; т. 3 а.с. 109, інвентарна справа № 757 арк. 99).
       05 липня 2006 року Каховською міською радою прийняте рішення № 45/3 про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ЧТ «Водник» для обслуговування човнової станції по АДРЕСА_1 за рахунок земель запасу міста (т. 1 а.с. 176 - 177).
       Відповідно до витягу з рішення Каховської міської ради від 29 квітня 2009 року № 780/47:
-затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ЧТ «Водник», загальною площею 0,8167 га по АДРЕСА_1 для обслуговування існуючої човнової станції;
-надано ЧТ « Водник » в оренду земельну ділянку, загальною площею 0,8167 га на умовах короткострокової оренди строком на п`ять років з орендною платою 9 822,71 грн./рік, з урахування щорічного коефіцієнту індексації для обслуговування існуючої човнової станції по АДРЕСА_1 за рахунок земель Каховської міської ради;
-доручено відділу Держкомзему у місті Каховці підготовку договорів оренди земельних ділянок, зазначених цим рішенням на затверджених умовах;
-доручено міському голові укласти від імені ради договори оренди земельних ділянок, зазначених даним рішенням на затверджених умовах;
-замовнику ЧТ «Водник» здійснити державну реєстрацію договорів оренди землі в Каховському міському відділі Херсонської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» (п. 3, 5 - 6.1 рішення т. 1 а.с. 69, 206 - 207). 
       20 травня 2010 року між Каховською міською радою (орендодавець) та ЧТ «Водник» (орендар) укладений договір оренди землі, відповідно до якого орендар прийняв на підставі рішення 47 сесії V скликання Каховської міської ради від 29 квітня 20019 року № 780/47 в строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,8167 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Земельна ділянка передана в оренду для обслуговування існуючої човновою станції, на ній знаходиться об`єкт нерухомого майна - адміністративна будівля. Строк дії договору - 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Про реєстрацію указаного договору у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 травня 2010 року № 4АА02370-041073100020. (т. 1 а.с. 65 - 68).
       20 травня 2010 року вказана земельна ділянка передана ЧТ «Водник» за актом передачі та прийому (т. 1 а.с. 161).
       26 лютого 2015 року Каховською міською радою прийняте рішення № 1298/71 про продовження стооку дії договору оренди земельної ділянки (площею 0,8167 га; кадастровий номер 6510400000:03:010:003; за адресою по АДРЕСА_1 ) від 20 травня 2010 року № 4АА02370-041073100020 на 5 років до 20 травня 2020 року(т. 1 а.с. 74).
       18 березня 2015 року між Каховською міською радою та ЧТ «Водник» укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2010 року № 4АА002370-041073100020, відповідно до якої сторони дійшли взаємної згоди та на виконання рішення 71 сесії Каховської міської ради VІ скликання від 26 лютого 2015 року № 1298/71 «Про продовження договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2010 року № 4АА02370-041073100020 та внесення змін до нього» вирішили продовжити строк дії договору оренди на 5 років до 20 травня 2020 року(т. 1 а.с. 70 - 71).
       26 березня 2015 року відомості про вказані договір та додаткову угоду внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 75).
       03 листопада 2016 року виконавчим комітетом Каховської міської ради зареєстровано заяву ОСОБА_1 про надання їй дозволу на виготовлення проекту відводу у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 31 071 кв.м., на якій розташоване належне їй на праві приватної власності майно інвентарного об`єкту « Човнова станція » за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 94 - 96).
       16 грудня 2016 року виконавчим комітетом Каховської міської ради зареєстровано заяву ОСОБА_2 про надання їй дозволу на виготовлення проекту відводу у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 15 535,5 кв.м., на якій належне їй на праві приватної власності майно інвентарного об`єкту « Човнова станція» за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 210 - 212; т. 3 а.с. 110).
       Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із земельними відносинами при Каховській міській раді від 16 грудня 2016 року, відмовлено в проханні ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту відводу у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 31 071 кв.м. через відсутність в неї документів, що підтверджують її право власності на всі нерухомі об`єкти, розташовані на зазначені ділянці (т. 1 а.с. 97, 234; т. 2 а.с. 96).
       Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із земельними відносинами при Каховській міській раді від 18 січня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у проханні про дострокове припинення дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між міською радою та ЧТ «Водник» та про надання дозволу на виготовлення проекту відводу у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 31 071 кв.м., на якій розташоване майно інвентарного об`єкту «Човнова станція» за адресою: АДРЕСА_1 тому, що вимоги ОСОБА_1 суперечать чинному земельному законодавству (т. 1 а.с. 98 - 99, 100 - 101).
       Рішення мотивоване, тим, що відповідно до заяви власників майна ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) від 11 серпня 1998 року на ім`я Каховської міської ради було розроблено технічну документацію щодо встановлення зовнішніх меж земельної ділянки землекористувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та прийнято рішення виконавчого комітету Каховської міської ради від 22 вересня 1998 року № 174 «Про надання земельної ділянки», а саме надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 0,0453 га, по АДРЕСА_1 у спільне користування для обслуговування будівлі, яка належить їм на праві приватної власності, згідно з договором купівлі-продажу майна від 30 травня 1996 року з Фондом Держмайна та договору купівлі-продажу частини майна від 02 грудня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Згідно з ст. 31 Закону України «Про оренду землі» у міської ради відсутні підстави припиняти дію договору оренди.
       Звернувшись до суду з позовом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на те, що набувши за договором купівлі-продажу право власності на цілісний майновий комплекс – об`єкт приватизації «Човнова станція», до покупця ОСОБА_1 перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розташований предмет приватизації, площею 31071 кв.м., а тому Каховською міською радою були прийняті незаконні рішення в частині надання земельної ділянки в оренду ЧТ «Водник» та надання земельної ділянки у постійне користування Відділу освіти Каховської міської ради, тому позивачі просили визнати ці рішення надійними, відповідно заявлено похідні вимоги щодо скасування державної реєстрації речового права, вилучення земельних ділянок, усунення перешкод в користуванні, визнання права власності, скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
       Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивних прав, свобод або охоронюваних законом інтересів є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України).
       Як встановлено ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Відповідно до ст. 132 ЦК Української РСР 1963 року, приналежністю є річ, призначена служити головній речі і зв`язана з нею спільним господарським призначенням. Приналежність наслідує долю головної речі, якщо в договорі або в законі не встановлено інше.
       За договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові (ст. 224, ч. 1 ст. 225 ЦК Української РСР 1963 року).
       Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), до покупця, який придбав на аукціоні, конкурсі об`єкт приватизації, переходить право володіння, користування і розпорядження цим об`єктом з моменту удару молотка ліцітатора або підписання протоколу засідання конкурсної комісії про визначення остаточного переможця, при викупі підприємства - з дати прийняття органом приватизації рішення про викуп.
       Статтею 25 зазначеного вище визначено, що право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації. Договір купівлі-продажу державного майна підлягає нотаріальному посвідченню. Договір включає: назву підприємства, його адресу; відомості про продавця та покупця; остаточну ціну продажу об`єкта на аукціоні, за конкурсом або розмір викупу; взаємні зобов`язання продавця і покупця; номери їх розрахункових рахунків; назви і адреси банківських установ; умови внесення платежів. До договору включаються зобов`язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу. Договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як плату за придбаний об`єкт приватизації. Покупець зобов`язаний внести зазначені платежі протягом 30 календарних днів з моменту переходу до нього права власності на об`єкт приватизації. Термін оплати може бути продовжено ще на 30 календарних днів за умови сплати не менше 50 відсотків ціни продажу. Після виплати повної ціни продажу об`єкта або передбаченого договором першочергового внеску уповноважений представник органу приватизації і новий власник підписують акт передачі майна державного підприємства. Договір купівлі-продажу підлягає реєстрації місцевою Радою народних депутатів.
       При приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу можуть включатися передбачені планом приватизації зобов`язання щодо: збереження досягнутих на момент угоди номенклатури та обсягу виробництва зазначених видів продукції (послуг); відшкодування боргів державного підприємства; утримання об`єктів соціально-побутового призначення; виконання заходів щодо створення безпечних і нешкідливих умов праці та охорони навколишнього середовища; інші зобов`язання покупця і продавця. Термін дії зазначених зобов`язань не повинен перевищувати двох років. Не допускається включення до договору умов, не передбачених планом приватизації та умовами аукціону, конкурсу без згоди покупця і продавця. Власники приватизованих об`єктів мають пріоритетне право на довгострокову оренду займаних ними земельних ділянок з наступним викупом цих ділянок відповідно до законодавства України, якщо на це немає прямої заборони Кабінету Міністрів України або відповідної місцевої Ради народних депутатів. Місцевий орган влади зобов`язаний у місячний строк з моменту реєстрації приватизованого об`єкту переоформити договір оренди на користування землею. Договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню, а також реєстрації виконкомами Рад народних депутатів протягом одного місяця з дня його укладення. Порядок переходу права власності на приватизовані об`єкти визначається відповідно до законодавства. (ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
       Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на час укладення договорів купівлі-продажу), угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється.
       Згідно з п. 30 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції, чинній станом на 31 травня 1996 року - далі Інструкція), угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. Такі документи нотаріус приймає лише при наявності на них запису про реєстрацію.
       Відповідно до п. 49 Інструкції, при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження жилого будинку, а також іншого нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно у осіб, які його відчужують. Документи щодо майна, що підлягає реєстрації, приймається нотаріусом за наявності відмітки реєструючого органу, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.
       Крім правовстановлюючого документа на жилий будинок та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає реєстрації, нотаріус вимагає довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, а в населених пунктах, де інвентаризація не проведена - довідку виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів, в якій викладена характеристика відчужуваної будівлі (п. 50 Інструкції).
       Згідно п. 1.5 Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 56 (в редакції, чинній станом на 31 травня 1996 року) до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться, зокрема, нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках (пп. б). Належні до вказаних об`єктів допоміжні будівлі та споруди реєструються у складі цих об`єктів.
       Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 ЗК України ( в редакції чинній на момент придбання ОСОБА_1 майна за договором купівлі-продажу від 31 травня 1996 року) у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб`єктами права державної власності на землю виступають, зокрема, міські, Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.
       Згідно з ч. 2 - ч. 5 ст. 6 ЗК України  громадяни набувають право власності на земельні ділянки у разі: одержання їх у спадщину; одержання частки землі у спільному майні подружжя; купівлі-продажу, дарування та обміну.
       Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно.
       Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для: ведення селянського (фермерського) господарства у межах середньої земельної частки, що обчислюється у порядку, передбаченому цією статтею; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), в тому числі земельні ділянки, що були раніше надані у встановленому порядку громадянам для цієї мети, у межах граничного розміру, визначеного ст. 6 цього Кодексу; садівництва; дачного і гаражного будівництва.
       За плату передаються у власність громадян для ведення селянського (фермерського) господарства земельні ділянки, розмір яких перевищує середню земельну частку.
       Як визначено ч. 5 та ч. 6 ст. 7 ЗК України , у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства; сільськогосподарським підприємствам і організаціям; громадським об`єднанням; релігійним організаціям; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; організаціям, зазначеним у ст. 70 цього Кодексу, для потреб оборони; для ведення лісового господарства спеціалізованим підприємствам; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних і фізичних осіб, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам.
       У тимчасове користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для городництва, сінокосіння і випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; громадським об`єднанням; релігійним організаціям; організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу, для потреб оборони; сільськогосподарським підприємствам і організаціям; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних та фізичних осіб.
       Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗК України, у тимчасове користування на умовах оренди земля надається громадянам України, підприємствам, установам і організаціям, громадським об`єднанням і релігійним організаціям, спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних осіб і громадян, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам, а також іноземним державам, міжнародним організаціям, іноземним юридичним особам та фізичним особам без громадянства.
       Орендодавцями землі є сільські, селищні, міські, районні Ради народних депутатів і власники землі.
       Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 ЗК України, до відання міських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому ст.ст. 17 і 19 цього Кодексу.
       Як визначено ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 6 ст. 17 ЗК України, передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.
       Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї.
       Відповідна Рада народних депутатів розглядає заяву і у разі згоди передати земельну ділянку у власність громадянину замовляє землевпорядній організації розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з сільською (селищною) Радою народних депутатів, з районними (міськими) землевпорядним, природоохоронним і санітарним органами, органом архітектури і подається до районної (міської) Ради народних депутатів для прийняття рішення про передачу громадянину земельної ділянки у власність.
       Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо).
       Згідно з ч. 2, ч. 7 - ч. 9, ч. 12 - ч. 14, ч. 16 - ч. 17 ст. 19 ЗК України, міська Рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.
       Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок.
       Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації.
       Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві Ради народних депутатів, підприємства, установи і організації.
       Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. Клопотання про відведення ділянок, що надаються Верховною Радою України, подаються до обласної, Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів.
       До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали.
       У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання.
       Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка.
       Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.
       Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗК України, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.
       Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ч. 1 ст. 23 ЗК України).
       Як встановлено ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 30 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.
       При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.
       Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог ст. 23 цього Кодексу.
        На день продажу майна ОСОБА_1 у власності Каховської міської ради, згідно з реєстраційним посвідченням, перебувала човнова станція, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та складалася з адмінбудівлі «А», туалету «Б», огорож №№ 1 - 6, споруд №№ 7 - 8.
       В договорі купівлі-продажу від 31 травня 1996 року, в акті передачі майна опис майна - предмету договору не зазначений. Згідно з додатком № 1 до акту прийому-передачі ОСОБА_1 передано двоповерхова будівля човнової станції та швидкозношуваний інвентар.
       Предметом договору купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 02 грудня 1996 року є адміністративний будинок «А», площею 23,1 кв.м.
       Договір купівлі-продажу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 02 грудня 1996 року недійсним не визнаний та є чинним.
       Позовних вимог про визнання права власності на інші будівлі та споруди (розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ) або про витребування їх позивачі за первісним позовом не заявляли, своє право власності на будь-яке інше нерухоме майно, окрім адміністративної будівлі «А », належними та допустимим доказами не підтвердили.        
       Посилання ОСОБА_1 на те, що п. 5.3 договору купівлі-продажу від 31 травня 1996 року передбачено обов`язок покупця протягом двох років з моменту підписання договору купівлі-продажу зберегти профіль діяльності човнової станції, не свідчить про придбання покупцем іншого нерухомого майна яке розташоване на території човнової станції, та не вказує на те, що придбане покупцем майно є цілісним майновим комплексом. 
       При цьому слід зазначити, що при продажу майна питання щодо передачі покупцю земельної ділянки не вирішувалося, лише за рішенням виконкому Каховської міської ради від 22.09.1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільне користування для обслуговування будівлі, яка належить їм на праві спільної часткової власності була виділена земельна ділянка площею 0,0453 га. Правовстановлюючі документи про таке право видані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не були через їх волевиявлення.
       Будь-яких законних підстав для виникнення в позивачів за первісним позовом з моменту набуття ними прав власності на адміністративну будівлю «А» до дня звернення до суду з вказаним позовом права спільної часткової власності або права користування на земельну ділянку, розташовану за адресами: АДРЕСА_1 , загальною площею 31 071 кв.м. не встановлено і позивачами належними та допустимим доказами не доведено. 
        Доказів того, що адміністративна будівля «А», належна позивачам за первісним позовом, знаходиться на земельній ділянці, переданій в оренду ЧТ «Водник», або на земельній ділянці, що перебуває в постійному користуванні відділу освіти Каховської міської ради також не надано.
       Жодних фактичних даних про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 створені перешкоди в реалізації права власності на належну їм адміністративну будівлю «А» не встановлено.
       За відсутності доказів набуття  ОСОБА_1  та ОСОБА_2   права власності на інше нерухоме майно, а відтак речового права на земельну ділянку площею  31071 кв.м., суд першої інстанції правильно встановив відсутність порушення прав позивачів за первісним позовом оскаржуваними рішеннями Каховської міської ради щодо надання земельної ділянки в оренду ЧТ «Водник» та надання земельної ділянки у постійне користування Відділу освіти. 
       Враховуючи предмет та підстави заявленого первісного позову, а також те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, зважаючи на встановлені судом обставини, які не доводять порушення прав та інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржуваними рішеннями Каховської міської ради щодо надання земельної ділянки в оренду ЧТ «Водник» та надання земельної ділянки у постійне користування Відділу освіти, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання оскаржуваних рішень Каховської міської ради недійсними, як в наведеній частині позовних вимог, так і в частині заявлених похідних вимог щодо скасування державної реєстрації речового права, вилучення земельних ділянок, усунення перешкод в користуванні, визнання права власності, скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
       При цьому суд правильно зазначив про те, що ч. 1 ст. 377 ЦК України не може бути застосована до спірних відносин, оскільки право власності на будівлю набуте позивачами за первісним позовом до набрання чинності ЦК України.
       Тобто право власності або право користування земельною ділянкою не могло виникнути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з підстав, передбачених ч. 1 ст. 377 ЦК України.
       Судом першої інстанції досліджувалися всі наявні в матеріалах справи докази, яким суд надав відповідну правову оцінку, а тому посилання апелянтів на те, що суд першої інстанції без будь-якої мотивації відхилив докази позивачів за первісним позовом не знайшли свого підтвердження.
ЧТ «Водник» зареєстроване 24 грудня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом (т.с. 1 арк. 169 - 170), довідкою про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організації України (т.с. 1 арк. 170-а - 171). Статут ЧТ «Водник» затверджений 19 жовтня 1998 року (інвентарна справа № 437 арк. 64).
Позивачем за зустрічним позовом порушене питання про визнання недійсними правочинів укладених: 31 травня 1996 року між ОСОБА_1 та представництвом Фонду державного майна України у м. Каховка щодо купівлі-продажу майна човнової станції, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та договору купівлі-продажу від 02 грудня 1996 року за яким ОСОБА_1 здійснила відчуження Ѕ частини майна вказаної човнової станції ОСОБА_2 ..         
       Відповідно до ст. 48 ЦК Української РСР 1963 року, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі порушує особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.
       Позивач за зустрічним позовом не є стороною оспорюваних правочинів, на момент їх укладення (31 травня 1996 року та 02 грудня 1996 року) ЧТ «Водник» створено не було та відповідно цивільної правоздатності не мало.
       У зв`язку із цим відсутні підстави визнати, що позивач за зустрічним позовом мав чи має будь-які права на майно, яке становить предмет договорів купівлі-продажу майна човнової станції, та що самі правочини порушують права ЧТ «Водник».
       Звертаючись із позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно ЧТ «Водник» не навело обставин, за яких можна вважати, що вказане рішення будь-яким чином впливає на його права або інтереси.
       Під час судового розгляду не встановлено, що ЧТ « Водник » є власником або користувачем майна, рішення про державну реєстрацію права власності на яке оспорюється, або, що вказані будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці, яка передана в оренду позивача за зустрічним позовом.
       Оскільки судом не встановлено наявності у ЧТ «Водник» суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано зустрічний позов, колегія суддів вважає, що суд правильно відмовив у задоволенні зустрічного позову.
       Обставини справи встановлені судом першої інстанцій на підставі оцінки зібраних доказів, проведеної з дотриманням вимог процесуального закону, згідно з якими суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду справи проаналізував і оцінив докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка була спрямована на встановлення достовірності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін.
       Доводи апеляційних скарг зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом. 
       Аргументи апеляційних скарг є аналогічними доводам заяв та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. 
       Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів.
       Суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки визнав, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367,374,375, 382 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційн скарги   ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , човнового товариства «Водник», залишити без задоволення,  а  рішення Каховського міськрайонного  суду Херсонської області від 04 травня 2020 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий                                                                                          Т.Г.Чорна

Судді:                                                                                                        Л.В.Пузанова

                                                                                                                      І.В.Склярська 

Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року

Суддя                                                                         Т.Г. Чорна