ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/389/20  Номер провадження 33/814/135/21	Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О.  Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.	

Категорія: ст.173 КпАП

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 ,
її захисника Литовченка Р.В.,
потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року,                   

ВСТАНОВИВ:
       
Цією постановою ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  уродженка м. Полтава, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з вищою освітою, розлучена,  маюча двох неповнолітніх дітей, працююча телефоністом у військовій частині НОМЕР_1 , 

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, а провадження у справі закрите на підставі п.7 ст.247 цього Кодексу в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнана винуватою в тому, що вона 06 лютого 2020 року об 11 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні Щербанівського ліцею в с. Щербані Полтавського району та області, закрила в приміщенні роздягальні на замок свою матір ОСОБА_2 , порушивши таким чином громадський порядок.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України. 
При цьому зазначає про відсутність умислу на порушення громадського порядку та заперечує наявність в її діях об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України
Вважає, що факт вчинення у громадському місці в присутності сторонніх осіб протиправних дій, які зумовлені неприязними стосунками з потерпілим, не утворюють складу дрібного хуліганства.
Звертає увагу на те, що тривалий час має неприязні стосунки зі своєю матір`ю, у зв`язку з чим між ними і відбувся конфлікт. 
Крім того, вважає долучені до протоколу про адміністративне правопорушення копії пояснень та заяв недопустимими доказами, оскільки вони належним чином не завірені.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_2 , яка покладалася на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.
 
Відповідно до вимог статей 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду наведених вимог закону не дотримався та прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства.
Диспозицією ст.173 КпАП України встановлена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого.
Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються насильством, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. 
За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.
Таку правову позицію висловила і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к.
Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.
Як встановлено в засіданні апеляційного суду і ніким не заперечується наявність тривалого конфлікту між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зокрема щодо виховання дитини, яка навчається у Щербанівському ліцеї.
Обстановка й обставини подій, які мали місце 06 лютого 2020 року об 11 год. 10 хв., коли в приміщенні Щербанівського ліцею ОСОБА_1 закрила в приміщенні роздягальні на замок свою матір ОСОБА_2 , динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки ОСОБА_1 свідчать про те, що вона була зумовлена тривалою особистою неприязню до своєї матері, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.
Наведені обставини дають підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 мотиву порушувати громадський порядок і спокій громадян, а тому рішення судді про визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, є помилковим.
Отже, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП Україниу зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а апеляційна скарга – задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 цього Кодексу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду                                           Костенко В.Г.