П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/1227/20	

Головуючий І інстанції Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді - Осіпова Ю.В.,
суддів - Косцової І.П., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення - 17.12.2020р.) про відмову в ухваленні додаткового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
19.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене листом від 24.09.2019р. №Д-6138/1-3538/0/20-19-СГ про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області;
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 16.03.2020р. №5457/0/14-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»;
- зобов`язати відповідача надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, оформлене листом від 24.09.2019р. №Д-6138/1-3538/0/20-19-СГ та наказ відповідача від 16.03.2020р. №5457/0/14-20-СГ «Про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Зобов`язано відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області 25.11.2020р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального і процесуального права, та просив скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р. та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. 
Позивач ОСОБА_1 вказане вище рішення суду 1-ї інстанції від 30.10.2020р. в апеляційному порядку не оскаржив, але 23.11.2020р. подав до окружного суду заяву (вх.№2390), в якій, посилаючись на те, що в рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р. фактично не було вирішено питання щодо судових витрат на правничу допомогу, просив ухвалити по справі додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8400 грн. 
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення по даній справі додаткового рішення - відмовлено у повному обсязі.
18.01.2021 року матеріали даної справи, разом із апеляційною скаргою ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області, надійшла до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2021 року вказану вище апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області - залишено без руху в зв`язку із несплатою судового збору. 
26.01.2021 року позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду 1-ї інстанції від 17.12.2020р. подав апеляційну скаргу (вх.№1256/21 від 04.02.2021р.), в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення було грубо порушено норми процесуального права, просив скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.12.2020р. та винести нове рішення про задоволення його заяви про ухвалення у справі додаткового рішення.   
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
10.03.2021 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду від представника ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, в якій відповідач категорично не визнав доводи апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні та відповідно, залишити в силі ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.12.2020р.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2021 року апеляційну скаргу відповідача на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р. повернуто апелянту.
Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оскаржувану ухвалу суду 1-ї інстанції від 17.12.2020р., рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р., доводи заяви позивача від 23.11.2020р. та його апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких належних підстав для її задоволення.
Так, приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, суд 1-ї інстанції виходив з відсутності законних підстав для ухвалення по даній справі додаткового рішення, оскільки рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р. усі питання щодо судових витрат, в т.ч. і понесених позивачем витрат, пов`язаних із правничою допомогою, було вирішено.
Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи, цілком погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обґрунтованими та заснованими на процесуальному законі, з огляду на наступне.
Як слідує зі змісту приписів ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
А як визначено ч.ч.2,3 ст.252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом 10-ти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Так, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та змісту заяви від 23.11.2020р., позивач, посилаючись на вимоги п.3 ч.1 ст.252 КАС України, просив суд 1-ї інстанції ухвалити по справі додаткове рішення, оскільки в резолютивній частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р., на його думку, фактично не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача реально понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8400 грн. 
Проте, як вбачається зі змісту рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р. по справі №400/127/20, яке позивач, в свою чергу, в апеляційному порядку не оскаржив (і яке на цей час вже набрало законної сили), даний адміністративний позов ОСОБА_1 фактично було задоволено частково, а саме, було повністю задоволено основні заявлені ним позовні вимоги та в мотивованій частині рішення судом були зроблені висновки про необґрунтованість та відмову у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8400 грн.
Тобто, враховуючи вищевикладене, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що спірне питання щодо розподілу судових витрат, в т.ч. і витрат на професійну правничу допомогу, які просить позивач стягнути додатковим рішенням, фактично було повністю вирішено судом 1-ї інстанції в мотивувальній частині рішення від 30.10.2020р. (арк. рішення 6,7), а саме, у стягненні цих витрат з відповідача на користь позивача окружним судом було мотивовано відмовлено.  
Таким чином, приймаючи до уваги наведені вище обставини, а також й той факт, що позивач не оскаржив в апеляційному порядку рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.10.2020р., колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції, в даному випадку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність будь-яких законних підстав для задоволення заяви позивача про ухвалення по справі в порядку ст.252 КАС України додаткового рішення.   
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цього спірного питання не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального і процесуального права. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Отже, за таких обставин, суд апеляційної інстанції, діючи виключно в межах заявлених у заяві вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність будь-яких підстав для скасування спірної ухвали окружного суду від 17.12.2020р., в зв`язку із чим, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.252,308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, апеляційний суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29.03.2021р. 

Головуючий у справі
суддя-доповідач:                                                             Ю.В. Осіпов 

Судді:                                                                             І.П. Косцова  

                                                                                 В.О. Скрипченко